Провадження № 1-кс/204/3048/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області капітана юстиції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Дніпропетровської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001482 від 14.12.2024 за підозрою громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області капітана юстиції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Дніпропетровської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001482 від 14.12.2024 за підозрою громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001482 від 14.12.2024 за підозрою громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022. Згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, та у подальшому продовжено відповідними указами Президента України по теперішній час. З невстановленого досудовим розслідуванням часу представниками спеціальної служби іноземної держави Федеральної служби безпеки Російської Федерації посилено ведеться розвідувально-підривна діяльність проти України, що полягає: в ослабленні державної влади України та держави в цілому; її самостійності усередині країни та незалежності у міжнародних відносинах; захищеності території країни в існуючих кордонах від будь-яких посягань; підготовленості держави до захисту від зовнішньої збройної агресії або збройного конфлікту; дестабілізації суспільно політичної обстановки всередині країни; створенні умов для діяльності іноземної розвідки (вербування агентури серед жителів України); збиранні інформації, що представляє інтерес для іноземної розвідки та її подальшого використання РФ задля отримання переваг над Україною в області збройних сил, військових дій, зовнішньої політики, втручання у внутрішню політику суверенної держави, для маніпулювання суспільними настроями населення України, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів, організації інформаційної експансії з боку РФ тощо. При цьому, представники спеціальних служб Російської Федерації, усвідомлюючи перевагу вчинення злочинів, які можуть призвести до заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків, спрямованих на дестабілізацію суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, а також які завдають шкоди життю та здоров`ю громадян України, у тому числі військовослужбовців, співробітників правоохоронних органів та представників інших передбачених законодавством України військових формувань, з метою ослаблення держави, у невстановлений спосіб підшукували осіб, негативно налаштованих стосовно державної влади України. Так, у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, однак не пізніше 22 год. 24 хв. 17.12.2024, представники спеціальних служб Російської Федерації звернулися до ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та запропонували за грошову винагороду виготовляти саморобні пристрої вибухової дії з метою вчинення на території м. Дніпра терористичні акти, на що останні надали добровільну згоду. У свою чергу, у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, однак не пізніше 22 год. 24 хв. 17.12.2024, виник злочинний умисел, спрямований на готування до вчинення терористичного акту, тобто виготовлені саморобного вибухового пристрою для здійснення вибухів, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення На виконання злочинного умислу, погодившись на вказану пропозицію, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з боку представника спеціальних служб Російської Федерації отримали детальний план виготовлення саморобного вибухового пристрою. У подальшому, на виконання значеного плану представників спеціальних служб Російської Федерації, останні в невстановлених досудовим розслідуванням осіб та за невстановлених слідством обставин, придбали компоненти, необхідні для виготовлення саморобного вибухового пристрою. Надалі, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи до наданого їм злочинного плану і використовуючи придбані та наявні компоненти для зібрання саморобного вибухового пристрою, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виготовили саморобний вибуховий пристрій та очікували від «куратора» спеціальних служб Російської Федерації місця «закладки», де останні повинні були його залишити, щоб невстановлена досудовим розслідуванням особа змогла його забрати та встановити у визначеному представниками спеціальних служб Російської Федерації місця для вчинення терористичного акту. Так, 17.12.2024 року приблизно о 12 год. 11 хв. в смітниковому баку, який знаходяться біля будинку №50 по вул. Олександра Данченка, за результатами проведення слідчої (розшукової) дії огляду, виявлено та вилучено пакет, в якому знаходиться складові саморобного вибухового пристрою для здійснення підпалів вибухів, які ОСОБА_6 викинула до смітникового баку, зокрема: Пластмасова трубка від лійки червоного кольору для заливу палива; Шприці 5 мл. запаковані у кількості 5 шт.; Дроти окрашені невідомою рідиною срібного кольору; Блок для підключення дротів окрашений невідомою рідиною срібного кольору; Кабель чорного кольору; Поліетиленовий пакет з залишками аміачна селітри; Поліетиленовий пакет від аміачної селітри з невідомою речовиною; Шматки змотаного скотчу; Порожні скручені пляшки у кількості 2 шт. з невідомою речовиною; Стартовий пакет «ВФ Україна» с/н 740; Стартовий пакет «ВФ Україна» з номером мобільного телефону НОМЕР_1 ; латексні рукавиці. 17.12.2024 року постановою слідчого зазначені вище предмети визнано речовими доказами, оскільки містять відомості, що мають значення для кримінального провадження. Крім цього, на даний час існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту на зазначене в клопотанні майно призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження останнього, зокрема внаслідок повернення вищевказаного майна, будуть втрачені сліди злочину та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. На підставі викладеного вище, з урахуванням того, що вилучений за результатами огляду зазначені предмети, які в подальшому визнано речовим доказом, можуть містити інші відомості, що встановлюються під час кримінального провадження, та потребують детального вивчення і дослідження, яке можливо тільки під час проведення необхідних судових експертиз та інших слідчих (розшукових) і процесуальних дій, а також з метою запобігання можливості приховування зазначених речових доказів. На підставі викладеного вище, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про арешт майна та просить проводити розгляд клопотання на підставі ч.2 ст. 172 КПК України.

Від слідчого надана заяв а, про розгляд клопотання без його участі.

Вважаю за можливе розглянути дане клопотання на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення арешту майна.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001482 від 14.12.2024 за підозрою громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України.

Також встановлено, що постановою слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області капітана юстиції ОСОБА_3 від 17.12.2024 року, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0001482, а саме: Пластмасова трубка від лійки червоного кольору для заливу палива; Шприці 5 мл. запаковані у кількості 5 шт.; Дроти окрашені невідомою рідиною срібного кольору; Блок для підключення дротів окрашений невідомою рідиною срібного кольору; Кабель чорного кольору; Поліетиленовий пакет з залишками аміачної селітри; Поліетиленовий пакет від аміачної селітри з невідомою речовиною; Шматки змотаного скотчу; Порожні скручені пляшки у кількості 2 шт. з невідомою речовиною; Стартовий пакет «ВФ Україна» с/н 740; Стартовий пакет «ВФ Україна» з номером мобільного телефону НОМЕР_1 ; латексні рукавиці.

Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області капітана юстиції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Дніпропетровської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001482 від 14.12.2024 за підозрою громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке виявлене та вилучене 17.12.2024 року за результатами проведення огляду смітникового баку, який знаходяться біля будинку №50 по вул. Олександра Данченка, в ході вилучено пакет зі складовими саморобного вибухового пристрою для здійснення підпалів та вибухів, а саме: Пластмасова трубка від лійки червоного кольору для заливу палива; Шприці 5 мл. запаковані у кількості 5 шт.; Дроти окрашені невідомою рідиною срібного кольору; Блок для підключення дротів окрашений невідомою рідиною срібного кольору; Кабель чорного кольору; Поліетиленовий пакет з залишками аміачної селітри; Поліетиленовий пакет від аміачної селітри з невідомою речовиною; Шматки змотаного скотчу; Порожні скручені пляшки у кількості 2 шт. з невідомою речовиною; Стартовий пакет «ВФ Україна» с/н 740; Стартовий пакет «ВФ Україна» з номером мобільного телефону НОМЕР_1 ; латексні рукавиці, шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1