г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/191/25
Номер провадження 1-кс/213/121/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Слідча суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , педагога ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП №6 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0000021 від 15.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №6 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0000021 від 15.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст. 194 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що у вчиненні кримінального правопорушення кваліфікованого за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України обґрунтовано підозрюється неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб.

16 січня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Крім того, 13.01.2025 року ОСОБА_4 та ОСОБА_9 придбали на автомобільній заправці 5 літрів бензину, розподілили між собою ролі, направились до переїзду 0 км станції Інгулець, де помітили трансформаторну підстанцію однофазної КТПО-53 резервного живлення пристроїв СЦБ, лінії «Сільгоспхімія», яка належить і обслуговується структурним підрозділом «Криворізька дистанція електропостачання» АТ «Українська залізниця». ОСОБА_4 облив трансформатор легкозаймистим нафтопродуктом та за допомогою запальнички підпалив його, а ОСОБА_9 у цей час здійснював відеозйомку даного підпалу на свій мобільний телефон для надання невстановленому слідством замовнику та отримання у подальшому грошових коштів. Однак, пошкодження комплектуючого обладнання підстанції не відбулося у зв`язку зі швидким вигоранням нафтопродукту, з причин, які не залежали від їх волі.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2, ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України за ознаками закінченого замаху на умисне пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб, не доведеного до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Ухвалою слідчого судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 16.01.2025 року підозрюваному було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, та покладено обов`язки у вигляді: прибувати до слідчого, прокурора чи суду, за першою вимогою, не відлучатись за межі міста Кривого Рогу без дозволу слідчого, прокурору чи суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця мешкання та реєстрації, та заборони залишати місце свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , в період часу з 17:00 год. по 07:00 год. наступної доби.

Однак, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нехтуючи своїми процесуальними обов`язками умови домашнього арешту не виконує та згідно інформації ВП №6 КРУП ГУНП, на яких покладено обов`язки щодо контролю за виконанням запобіжного заходу, за місцем мешкання відсутній, що підтверджується матеріалами перевірок від 23.01.2025 по 26.01.2025.

Разом з цим, ОСОБА_4 про місце свого знаходження нікого не повідомив, та почав переховуватись від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим, постановою старшого слідчого СВ ВП№6 КРУП ГУНП від 29.01.2025 оголошено у розшук підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідча вважає, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, домашній арешт, особиста порука, застава не забезпечить належне виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та не здатні запобігти ризикам, передбачених п.п. 1, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з із відсутністю осіб, які мають можливість здійснювати нагляд за неповнолітнім підозрюваним.

Слідча просить суд продовжити до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.04.2025 року, тобто до закінчення строку досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання слідчого та просила його задовольнити, проти застосування цілодобового домашнього арешту заперечувала.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти клопотання та просили застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 суду пояснив, що він усвідомив те, що скоїв, просив застосувати до нього цілодобовий домашній арешт.

Законний представник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_10 суду пояснила, що вона як матір бере на себе обов`язок доглядати за сином та контролювати виконання ним необхідних обов`язків. На даний час вона з родиною винаймає кімнату, де і планується перебування сина під час домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідча суддя дійшла до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

16 січня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України за ознаками: умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб.

03 березня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України за ознаками: закінченого замаху на умисне пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб, не доведеного до кінця з причин, що не залежали від його волі..

Сукупністю всіх матеріалів, які додані до клопотання слідчого, доводиться те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України та ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

16 січня 2025 року до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арештуз 17 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби, строком на два місяці, а саме до 16 березня 2025 року.

Покладено на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені у ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, не відлучатися за межі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця мешкання та реєстрації, місця навчання; заборонено ОСОБА_4 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 17 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби.

Ухвалою суду від 30.01.2025 року змінено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосований ухвалою суду від 16.01.2025 року, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 46 (сорок шість) днів, а саме з 30 січня 2025 року по 16 березня 2025 року.

Відповідно до ст.12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

З метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження, зокрема запобіжні заходи. Згідно з частиною 1 статті 176 КПК України одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Враховуючи правову позицію, викладену в п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Відповідно до статті 492 КПК України за наявності підстав, передбачених КПК України, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до статті 12 КК України, є тяжким злочином.

Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту, слідча суддя зазначає, що підстави для цього відсутні.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Досліджені матеріали досудового розслідування у взаємному зв`язку з обставинами кримінального правопорушення, дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри у причетності підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України та ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Слідчий суддя, на даній стадії кримінального провадження, не вирішує питання винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінальних правопорушень, а лише визначає причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Заявлені стороною обвинувачення ризики заслуговують на увагу.

Ризик втечі суд оцінює у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, навчання, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності.

Слідча суддя вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, в цьому провадженні достатньо обґрунтований, оскільки підозрюваний вже це робив, та у випадку відсутності належного контролю може продовжувати вчиняти такі дії.

Підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, які б стримували його поведінку.

Усвідомлюючи невідворотність реальної міри покарання за дії, які йому інкримінуються в даному кримінальному провадженні, за відсутності будь-яких стримуючих факторів, постійного місця проживання, контролю зі сторони батьків, останній може стати на шлях переховування від суду та органів досудового розслідування, що негативне вплине на хід слідства, унеможливить виконання завдань кримінального провадження.

Слідча суддя вважає доведеним, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, і на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження.

Підозрюваному не може бути обрано більш м`який запобіжний захід, як домашній арешт, особиста порука.

Приймаючи до уваги встановлені обставини в їх сукупності, слідча суддя доходить висновку, що тримання під вартою є необхідним і пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження. Тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 37 (тридцять сім) днів, а саме до 16 квітня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 12 березня 2025 року о 9 годині 20 хвилин.

Слідча суддя ОСОБА_1