Справа № 357/6062/16-к
О К Р Е М А У Х В А Л А
31.03.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, за відсутності обвинуваченого (in absentia) у спеціальному судовому провадженні в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судову справу за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харків, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в редакції Закону № 221-VII від 18.04.2013
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6
У провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувало судове провадження №357/6062/16-к, 1-кп/357/361/25 з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України в редакції Закону № 221-VII від 18.04.2013.
За результатами судового розгляду вироком суду від 31.03.2025 обвинуваченого ОСОБА_4 виправдано за недоведеністю вини у вчиненні даного злочину.
Обвинувальний акт надійшов до суду 26.05.2016.
Як видно зі змісту обвинувального акту досудове розслідування у кримінальному провадженні з самого початку здійснювалося слідчими слідчого правління ГУ НП в Київській області (а.с. 1 т.1)
Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні на підставі постанови заступника прокурора Київської області від 02.10.2014 здійснювався виключно прокурорами виключно з числа прокурорів прокуратури Київської області (а.с. 2,12 т.1).
Постановою заступника прокурора Київської області ОСОБА_7 від 29.01.2016 у зв`язку зі змінами у структурі та шатному розписі прокуратури Київської області було змінено групу прокурорів, куди знову ж таки були включені виключно прокурори прокуратури Київської області (а.с. 23-25 т.1)
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні 25.05.2016 затверджений прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_8 .
Після надходження обвинувального акту у кримінальному провадженні до Білоцерківського міськрайсуду заступником прокурора Київської області ОСОБА_9 винесено постанову від 27.05.2016, якою «у зв`язку зі змінами у структурі та штатному розписі прокуратури Київської області, а також з метою забезпечення належної якості підтримання державного обвинувачення і швидкого розгляду» змінено групу прокурорів, у яку, крім 9 прокурорів прокуратури Київської області, включено також двох прокурорів Білоцерківської місцевої прокуратури (а.с. 40-41 т.1).
Участь прокурорів Білоцерківської місцевої прокуратури судом було визнано такою, що суперечить вимогам КПК України та Закону України «Про прокуратуру» у зв`язку з чим судове засідання 30.09.2016 було відкладене (а.с. 45 т.1) та прокурору Київської області у повідомленні від 05.10.2016 було запропоновано забезпечити участь у підтриманні державного обвинувачення прокурором з числа прокурорів прокуратури Київської області. (а.с. 48-50 т.1)
Постановою заступника прокурора Київської області ОСОБА_10 від 01.11.2016 було змінено склад групи прокурорів та до її складу, крім 9 прокурорів прокуратури Київської області включено також керівника Білоцерківської місцевої прокуратури його першого заступника та заступників. При цьому підставою їх включення знову наведено зміни у структурі та штатному розписі прокуратури Київської області, а також з метою забезпечення належної якості підтримання державного обвинувачення і швидкого судового розгляду». (а.с. 54-55 т.1)
Ухвалою суду від 08.11.2016 було задоволено заяву про відвід прокурору у кримінальному провадженні та відведено від участі у кримінальному провадженні прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_11 .
В подальшому у розгляді судом кримінального провадження брали участь виключно прокурори Білоцерківської окружної прокуратури на підставі:
1) постанови від 12.04.2021 заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_12 про зміну групи прокурорів та старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні (а.с. 19-20 т.2) Підставою їх включення зазначено «реорганізація органів прокуратури Київської області, кадрові зміни, а також забезпечення виконання вимог ст. 2 КПК України щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду».
2) постанови від 16.11.2023 першого заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_13 про зміну групи прокурорів (а.с. 100-101 т.4) Підставою включення прокурорів Білоцерківської та Броварської окружної прокуратур зазначено «з метою забезпечення виконання завдання кримінального провадження щодо безперервного судового розгляду, враховуючи кадрові зміни у Київській обласній прокуратурі».
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 3 КПК України терміни, що їх вжито в цьому Кодексі, якщо немає окремих вказівок, мають таке значення: 9) керівник органу прокуратури - Генеральний прокурор, заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (для прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури), керівник обласної прокуратури, керівник окружної прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень.
Відповідно до ст. 37 КПК України 1. Прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.
2. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.
3. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 36 КПК України 4. Право на подання апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами мають також незалежно від їх участі в судовому провадженні прокурори вищого рівня: Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), його перший заступник та заступники, заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (особа, яка виконує його обов`язки), його перший заступник та заступник, керівник обласної прокуратури, його перший заступник та заступники.
Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники мають право доповнити, змінити або відмовитися від апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, внесених ними, керівниками, першими заступниками чи заступниками керівників або прокурорами прокуратур нижчого рівня.
Заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (особа, яка виконує його обов`язки), його перший заступник та заступник мають право доповнити, змінити або відмовитись від апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, внесених ними, керівниками, заступниками керівників підрозділів чи прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
У судовому провадженні з перегляду судових рішень в апеляційному чи касаційному порядку, за нововиявленими або виключними обставинами можуть брати участь прокурори органу прокуратури вищого рівня.
5. Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійсненням ним досудового розслідування в умовах воєнного стану.
Право доручати у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійснення ним досудового розслідування в умовах воєнного стану, іншому органу досудового розслідування здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності Бюро економічної безпеки України, а також доручати Бюро економічної безпеки України розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності інших органів досудового розслідування, мають Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), його перший заступник, заступник. …
Відповідно до ч. 3 ст. 313 КПК України у разі скасування рішення або визнання незаконними вчиненої дії чи бездіяльності прокурор вищого рівня має право здійснити заміну одного прокурора на іншого з числа службових осіб органів прокуратури того самого рівня в досудовому провадженні, де було прийнято або вчинено незаконне рішення, дія чи бездіяльність.
Відповідно до ч. 2 ст. 341 КПК України якщо прокурор вищого рівня відмовляє у погодженні обвинувального акта із зміненим обвинуваченням, клопотання про висунення додаткового обвинувачення чи початок провадження щодо юридичної особи або постанови про відмову від підтримання державного обвинувачення, він усуває від участі в судовому розгляді прокурора, який ініціював таке питання, та самостійно бере участь у ньому як прокурор або доручає участь іншому прокуророві. У такому разі судовий розгляд продовжується в загальному порядку.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про прокуратуру»
1. Прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури.
Адміністративне підпорядкування прокурорів не може бути підставою для обмеження або порушення незалежності прокурорів під час виконання ними своїх повноважень.
2. Генеральний прокурор має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання всіма прокурорами.
Керівник обласної прокуратури має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання першим заступником, заступниками, керівниками та заступниками керівників підрозділів, прокурорами відповідної обласної прокуратури та керівниками окружних прокуратур, розташованих у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної обласної прокуратури.
Прокурором вищого рівня є: 1) для прокурорів, у тому числі прокурорів - стажистів окружних прокуратур, керівників та заступників керівників підрозділів окружної прокуратури - керівник окружної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків.
Як видно з наведеного вище досудове розслідування у справі з самого початку здійснювалося слідчими слідчого управління ГУ НП в Київській області та було визначено групу прокурорів з числа прокурорів прокуратури Київської області. До вказаної групи прокурори з числа місцевих прокуратур не включалися, що повністю відповідає наведеним вище нормам Закону.
Наведені у постановах заступників керівника Київської обласної прокуратури обставини в частині «кадрових змін Київської обласної прокуратури» могли бути підставою для покладення повноважень на інших прокурорів, але виключно на прокурорів обласної прокуратури.
Водночас суд констатує, що виходячи з положень вищенаведених норм перший заступник та заступники керівника Київської обласної прокуратури, не мають повноважень включати до групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурорів окружної прокуратури, оскільки вони не є керівниками окружної прокуратури.
Більш того зазначені у постановах обставини як підстави для залучення прокурорів окружної прокуратури як то «забезпечення виконання вимог ст. 2 КПК України щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду», «з метою забезпечення виконання завдання кримінального провадження щодо безперервного судового розгляду» взагалі не є підставами для покладення повноважень на інших прокурорів, що можливо лише з підстав , передбачених ч. 4,5 ст. 36, ч. 2, 3 ст. 37, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 341 КПК України, які є чіткими та вичерпними і, тим більше на прокурорів окружної прокуратури.
Таким чином рішення про включення до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурорів окружної прокуратури прийняті як поза межами визначених законом повноважень заступників керівна обласної прокуратури так і без передбачених законом підстав.
Визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення.
Виходячи з положень ст. 2 КПК України, до кожного учасника кримінального провадження повинна бути застосована належна правова процедура.
Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права, та передбачає, що повноваження органів публічної влади повинні бути визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії і діяли в межах наданих їм повноважень.
Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.
Наділення прокурора повноваженнями для здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні має здійснюватися у випадках передбачених законом з наведенням відповідних обставин та правових підстав у постанові.
Аналіз змісту наведених вище постанов свідчить, що приймаючи рішення про створення групи прокурорів відповідними заступниками керівника Київської обласної прокуратури не дотримуються вимоги п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України та у мотивувальній часті постанови не викладаються обставини та відповідні їм правові підстави, передбачені ч. 4,5 ст. 36, ч. 2, 3 ст. 37, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 341 КПК України, для прийняття такого рішення.
Підтримання обвинувачення прокурором, який визначений для участі у даному конкретному кримінальному провадженні з порушенням вимог Закону тягне за собою недопустимість доказів як таких, що подані суду під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора, який не мав на те законних повноважень.
Недотримання вимог норм імперативного характеру нерідко тягне за собою з`явлення обґрунтованих відводів прокурорам, що у свою чергу спричиняє відкладення судових розглядів та як наслідок порушення розумних строків розгляду справи.
Незважаючи, на наявність судового рішення про відвід прокурора відображеному в ухвалі суду від 08.11.2016, яке згідно зі ст. 129-1 Конституції України є обов`язковим до виконання, участь належного прокурора у справі забезпечена не була.
Чинний кримінальний процесуальний закон не урегульовує питання постановлення такого виду судових рішень, як то окрема ухвала, яка би давали можливість суду звертатися до державних органів, посадових чи службових осіб з метою належного реагування на встановлені у ході судового розгляду порушення закону, прав і основоположних свобод людини стороною обвинувачення.
Однак, системний аналіз положень ч. 1 ст. 3, ст.ст. 91, 110, 369, 371, 372 КПК України дає змогу дійти висновку про те, що рішення судів будь-якої інстанції приймаються у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, спрямовані на досягнення завдань кримінального провадження, постановлені або ухвалені в межах судового розгляду, встановлених для відповідного виду провадження.
Тобто, процесуальні рішення ухвалюються для встановлення і закріплення кримінальними процесуальними засобами ознак вчиненого кримінального правопорушення, доведеності винуватості (невинуватості) осіб, які його вчинили під час кримінального провадження, інших обставин, передбачених статтею 91 КПК України, а також задля забезпечення кримінального провадження.
Таким чином, суд вбачає за можливе ухвалення рішень, які не пов`язані із суттю кримінального провадження або з його забезпеченням, оскільки, постановлення такої ухвали має зумовлювати позитивний вплив на ефективність здійснення правосуддя у конкретному кримінальному провадженні та забезпеченням конституційного права на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України».
Указана позиція відображена і у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 червня 2021 року у справі № 686/9636/18, згідно з якою за наявності відповідних підстав, суд будь-якої інстанції має процесуальні повноваження для постановлення ухвал, які не вирішують справи по суті, однак звертають увагу уповноважених органів на встановлені у кримінальному провадженні факти порушення закону, які потребують вжиття належних заходів реагування.
У даному кримінальному провадженні було встановлено порушення вимог кримінального процесуального законодавства при виконанні своїх посадових обов`язків окремими прокурорами Київської обласної прокуратури, що потребує відповідного реагування, що позитивно вплине на ефективність здійснення правосуддя у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 262 ЦПК, 372 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Обставини, викладені в даній ухвалі, довести до відома керівника Київської обласної прокуратури.
Про результати розгляду окремої ухвали повідомити Білоцерківський міжрайонний суд Київської області.
Окрема ухвала може бути оскаржена разом шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 7 днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
СуддяОСОБА_14