У Х В А Л А

слідчого судді

07.01.2025 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні за №0000018 від 06 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Слідчий ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , про застосування підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, ОСОБА_4 органом досудового розслідування обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, враховуючи особу підозрюваного, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, тому просить клопотання задовольнити.

Розглянувши клопотання слідчого, погодженого з прокурором, заслухавши доводи прокурора, яка довела обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України та просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту; підозрюваного, який не заперечив проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак просив не застосовувати такий у вигляді цілодобового арешту, оскільки такий буде обмежувати його можливість у працевлаштуванні, вважаю, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, враховується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, ризиків, визначених ст.177 КПК України.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби ( ч.1 ст.181 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Окрім того, як вбачається з вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області провадиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 06.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, ОСОБА_4 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років.

07.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 06.01.2025; протоколом огляду місця події від 06.01.2025; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 06.01.2025; протоколом огляду речових доказів від 07.01.2025; протоколом огляду предмета (відеозапису) від 07.01.2025; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Наведене здатне переконати стороннього неупередженого спостерігача у наявності підстав підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні суспільно небезпечних дій, які йому інкриміновані органом досудового розслідування.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, інкриміноване особі, підлягає врахуванню як один із суттєвих критеріїв при обранні запобіжного заходу.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів.

Також у своєму рішенні у справі "W проти Швейцарії" від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, те що він є раніше судимим, його вік, соціальні зв`язки та стан його здоров`я. Зокрема, в судовому засіданні підозрюваний визнав, що не одружений, утриманців не має, до вчинення правопорушення та на даний час не працює, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності та визнає провину у вчиненні даного кримінального правопорушення.

При цьому, слідчий суддя враховує, що згідно довідки про судимість ОСОБА_4 неодноразово відбував покарання за злочини проти власності, а також те, що раніше судимий, востаннє 19.06.2020 вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, за вчинення ним кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив, та знову підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності.

Таким чином, враховуючи викладене, а також обставини вчинення кримінального правопорушення, час, місце і мотиви скоєння такого, слідчим суддею встановлено наявність ризиків, що передбачені ст.177 КПК України а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, реально існує.

Разом з тим, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не буде дотримуватись більш м`якого запобіжного заходу, що стверджується його поведінкою до та під час вчинення злочину в якому він підозрюється.

У зв`язку з цим, слідчий суддя відхиляє запевнення підозрюваного, що останньому слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, оскільки такі його обіцянки не є переконливими.

Виходячи з наведеного та враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, доведеність прокурором наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, беручи до уваги вказані дані про особу підозрюваного, вважаю, що існують достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак, з метою запобігти вказаним ризикам, забезпечити дієвість кримінального провадження та належну процесуальну поведінки підозрюваного, до нього необхідно застосувати саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 107, 176-178, 181, 184, 186, 194, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб з дати винесення ухвали, тобто до 07.03.2025 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , такі обов`язки:

- прибувати за викликом слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що вищезазначені обов`язки покладаються на нього на строк до 07.03.2025 включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Зобов`язати ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області відповідно до вимог ч. 4 ст. 181 КПК України негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_4 , до якого застосований цілодобовий домашній арешт і повідомити про це слідчому.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення та направити копії ухвали прокурору та начальнику ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали буде виготовлено 08 січня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1