СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1667/25
ун. № 759/5891/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві клопотання ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України в рамках кримінального провадження №0000285 від 26.11.2024,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2025 р. до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання про скасування арешту, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 26.11.2024 року у справі №759/4709/24 за клопотанням прокурора, на земельні ділянки, які розташовані в смт. Козин Обухівського району Київської області шляхом заборони відчуження та розпорядження ними, а також будівництва на них об?єктів нерухомості, як їх власниками, так і будь-якими іншими фізичними і юридичними особам, а саме: ??з кадастровим номером :03:043:0225 площею 0,0992 га, що перебуває у власності ОСОБА_6 ; ??з кадастровим номером :03:043:0224 площею 0,7758 га, що перебуває у власності ОСОБА_6 ; скасувати арешт і заборону будь-яким суб?єктам державної реєстрації прав, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України (ідентифікаційний код юридичної особи 00015622) та його територіальним органам, ДП Національні інформаційні системи (ідентифікаційний код юридичної особи 39787008) виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській, міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб?єктам, нотаріусам (державним та/або приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, перелік яких міститься в Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спрямовані на зміну, виникнення, перехід, припинення прав власності, реєстрацію обтяжень та арештів, реєструвати заяви в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо земельних ділянок 3 кадастровими номерами :03:043:0225, :03:043:0224, що перебувають у власності ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтовуює тим, що власник земельних ділянок ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні не має жодного процесуального статусу, прокурор під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно не надав відомостей про оголошення будь-кому підозри, що може бути підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, отже, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника, як зазначив у клопотанні прокурор. Земельні ділянки були придбані ОСОБА_6 ще у 2021 році і вони не можуть бути речовим доказом. Крім того, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України та не зрозуміло, яку доказову базу при розслідуванні такого злочину може нести арештоване майно, зокрема земельні ділянки, які на законній правовій підставі перебувають у власності ОСОБА_6 . Вказані земельні ділянки були сформовані ще у 2010 році, а ОСОБА_6 є добросовісним набувачем вказаних земельних ділянок і їх арешт і заборона, накладена ухвалою слідчого судді, порушує його право вільно розпоряджатися своєю власністю. Арешт на земельні ділянки накладений необгрунтовано, без надання прокурором жодного документу, що підтверджує факт віднесення земельних ділянок з кадастровими номерами :03:043:0225 площею 0,0992 га, та з кадастровим номером :03:043:0224, які були надані Козинською селищною радою у приватну власність до земельних ділянок водного фонду, і що могло суперечити вимогам земельного законодавства..

Захисник у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.

Прокурор у судовому засіданні щодо вказаного клопотання поклався на розсуд суду.

Вивчивши зміст клопотання і додані документи суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 26.11.2024 накладено арешт на земельні ділянки, які розташовані в смт. Козин Обухівського району Київської області шляхом заборони відчуження та розпорядження ними, а також будівництва на них об?єктів нерухомості, як їх власниками, так і будь-якими іншими фізичними і юридичними особам, а саме: ??з кадастровим номером :03:043:0225 площею 0,0992 га, що перебуває у власності ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ); ??з кадастровим номером :03:043:0224 площею 0,7758 га, що перебуває у власності ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Земельні ділянкі з кадастровими номерами: :03:043:0225 площею 0,0992 га, та :03:043:0224 площею 0,7758 га, на праві приватної власності належать ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до норм КПК України, на слідчого суддю покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави ІІІ КПК України особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на її розгляд стороною кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що оскільки кримінальне провадження триває, як вбачається з ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 26.11.2024 у справі №759/24709/24, а вказані дії щодо арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а тому на вказаній стадії кримінального провадження скасування арешту зазначеного майна не підлягає.

При цьому заявником не надано будь-яких додаткових даних чи доводів, які б свідчили, що на даний час необхідність в арешті майна відпала, в клопотанні не наведено та в судовому засіданні не надано.

З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту на вказане майно, оскільки він накладений обґрунтовано з метою забезпечення збереження речових доказів.

На підставі вищевикладеного керуючись вимогами ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України в рамках кримінального провадження №0000285 від 26.11.2024 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Святошинського

районного суду м. Києва ОСОБА_1