Справа № 592/9190/24
Провадження № 1-кп/592/492/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми в особі судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Українськ Селидівської міськради Донецької області, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, заміжньої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей у віці 12 та 7 років, тимчасово не працюючої, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку ст. 89 КК України не маючої судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 , прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_2 ,

установив:

05.05.2024 приблизно о 20 год 00 хв малолітній потерпілий ОСОБА_5 знаходився разом із малолітніми ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 поблизу будинку АДРЕСА_2 , де вони разом проводили свій час, та у ОСОБА_5 виник конфлікт з ОСОБА_9 . Приблизно о 20 год 30 хв до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшла матір ОСОБА_9 ОСОБА_2 та внаслідок раптово виниклих неприязних відносин, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання фізичного болю потерпілому ОСОБА_5 , ОСОБА_2 нанесла один удар долонею лівої руки по голові, а саме в область потилиці малолітнього потерпілого, чим завдала фізичного болю, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень.

Обвинувачена ОСОБА_2 визнається винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, тобто умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Обвинувачена ОСОБА_2 свою вину в скоєному за вказаних вище обставинах визнала повністю та підтвердила суду, що дійсно 05.05.2024 приблизно о 20 год 30 хв вона, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , внаслідок раптово виниклих неприязних відносин умисно нанесла один удар долонею лівої руки по голові, а саме в область потилиці малолітньому потерпілому ОСОБА_5 , чим завдала фізичного болю, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень.

Оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачена та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає, за відсутності заперечень учасників судового провадження, то суд згідно ст. 349 КПК України визнав недоцільним виклик свідків по справі, а обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченої.

При призначенні ОСОБА_2 виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, а також обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

ОСОБА_2 скоїла кримінальний проступок.

Обставинами, які пом?якшують покарання, суд визнає щире каяття ОСОБА_2 та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

ОСОБА_2 у порядку ст. 89 КК України не має судимості, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, тимчасово не працює, за місцем проживання характеризується задовільно.

Разом з тим, суд визнає обставинами, які обтяжують покарання, вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини та в присутності дитини.

На підставі викладеного суд вважає необхідним призначити обвинуваченій міру покарання у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, а не у виді громадських чи виправних робіт.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченої не застосовувався та в судовому розгляді клопотань від учасників кримінального провадження про обрання щодо неї запобіжного заходу не надходило, тому у суду не має законних підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Суд вважає необхідним заявлений позов ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди залишити без розгляду на підставі ст. 326 КПК України у зв`язку з не прибуттям цивільного позивача в судове засідання.

Керуючись ст. 326, 349, 368-370, 374, ч. 2, 3 ст. 373 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватою у пред`явленому обвинувачені за ч. 1 ст. 126 КК України та призначити їй покарання за ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не обирати.

Позов ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди залишити без розгляду у зв`язку з не прибуттям цивільного позивача в судове засідання, роз`яснивши ОСОБА_10 право на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1