ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6252/22
провадження № 1-в/753/68/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуюча суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

у судовому засіданні розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, про перегляд вироку Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2022 року,

встановив:

До Дарницького районного суду міста Києва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , в якій він просить переглянути вирок Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2022 року у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння. Своє клопотання обгрунтовує тим, що у зв`язку з набранням чинності закону про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), відповідно до яких крадіжка майна вартістю менше 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібним викраденням чужого майна і не тягне за собою кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечувала, вважала за можливе його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, втім його неявка на підставі ч. 5 ст.539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вивчивши подання та перевіривши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Так, 08.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-ІХ).

Цим Законом ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Як вбачається зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на грудень 2021 року становив 2481 грн, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян у грудня 2021 року був 1240,5 грн.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на грудень 2021 року становило 2481 грн.

Судом встановлено, що вироком Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ст. ст. 70, 71 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 05 років 1 місяць.

Вказаний вирок набрав законної сили та був приведений до виконання, наразі засудженний ОСОБА_4 просить суд переглянути вказане судове рішення у зв`язку із втратою чинності законну, яким встановлювалась кримінальна протиправна діяльність за таємне викрадення чужого майна.

За змістом вироку Дарницького районного суду міста Києва вбачається, що ОСОБА_4 , серед іншого, засудженний за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, де останній своїми протиправними діями 16 грудня 2021 року завдав матеріальну шкоду потерпілій стороні на суму 2 060 грн (без ПДВ).

Отже, вартість майна, яке ОСОБА_4 викрав 16 грудня 2021 року була меншою за розмір, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України)

Це положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, з наведеного вбачається, що на цей час кримінальна відповідальність за крадіжку настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату вчинення відповідного правопорушення.

У той же час, суд зазначає, що епізод від 16 грудня 2021 року не містить окремої кримінально-правової кваліфікації, що відповідно не впливає на остаточно визначене покарання за вироком у виді позбавлення волі на строк 05 років 01 місяць.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Дарницького районного суду міста Києва за епізодом від 16 грудня 2021 завдав матеріальну шкоду потерпілій стороні на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караним на цей час, суд дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження в цій частині.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 4, 5, 74 Закону України №3886-ІХ, суд

постановив:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

Виключити з мотивувальної частини вироку Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2022 року посилання на епізод від 16 грудня 2021 року.

Кримінальне провадження в частині засудження ОСОБА_4 вироком Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2022 року (за епізодом таємного викрадення чужого майна (крадіжки) за ч. 3 ст. 185 КК України на суму 2060 грн.), закрити на підставі п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, що не впливає на формулу клаліфікацію дій засудженого та остаточне призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 05 років 01 місяць, яке залишається без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_5