Справа № 946/9583/24
Провадження № 1-кс/946/2982/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001109, -

В С Т А Н О В И В:

27.11.2024 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області із заявою, якою просить задовольнити відвід слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001109.

В обґрунтування заяви зазначив, що в провадженні слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000875. Він неодноразово звертався до Ізмаїльського РВП та Ізмаїльської окружної прокуратури з заявами, в яких викладав обставини, які необхідно встановити для доведення винуватості ОСОБА_5 в суді. 01.10.2024 року слідчим СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 була винесена постанова про закриття кримінального провадження. Як вбачається з такої постанови, слідчий дійшов до висновку, що «... в ході проведення досудового розслідування не здобуто достатньо доказів вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, тау теперішній час вичерпані можливості отримання достатніх доказів встановлення винних та підтвердження їх вини у суді. Відповідно до вищезазначених обставин, зазначене діяння не є кримінальним правопорушенням, оскільки відсутній склад злочину». Слідчий, під час здійснення досудового розслідування, обмежився посиланням лише на обставини, які були встановленні рішенням суду по справі № 946/3455/22 від 29 березня 2023 року. З аналізу поведінки слідчого вбачається, що в нього вже є певне ставлення до відносин, які виникли. На його думку, дії ОСОБА_5 , та інших осіб які свідчили про те, що ОСОБА_5 взяв кошти у нього в борг без наміру їх реального повернення, а також вчиняв дії, направлені на приховування свого майна та унеможливлення в подальшому його примусової реалізації в рахунок погашення бору - не є кримінальним правопорушенням. Дії ОСОБА_5 та інших осіб, кваліфікуються як шахрайство, кримінальна відповідальність за вчинення якого встановлена ст. 190 КК України. Водночас, слідчий дійшов до висновку про цивільно-правовий характер відносин, ігноруючи наявність ознак кримінального правопорушення. Тобто, слідчий фактично виключив можливість кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , зробивши висновок про цивільно-правовий характер відносин, без належного проведення всіх необхідних слідчих дій. Слідчий під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження, проігнорував інші обставини, що свідчать про наявність умислу ОСОБА_5 заволодіти коштами шахрайським шляхом. Незважаючи на його неодноразові звернення, слідчий не перевірив очевидні обставини, які могли б підтвердити наявність складу злочину. Свої дії слідчий обмежив формальними процесуальними діями, спрямованими радше на завершення провадження, ніж на встановлення істини. У даному випадку, поведінка слідчого свідчить про сформовану позицію, спрямовану на виправдання дій ОСОБА_5 та інших осіб і уникнення такими особами кримінальної відповідальності. Поведінка слідчого викликає обґрунтовані сумніви у його безсторонності, та на думку заявника, підтверджує упереджень слідчого.

Заявник в судовому засіданні ОСОБА_3 просив заяву про відвід слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001109 задовольнити з підстав, визначених у заяві про відвід.

Слідчий ОСОБА_4 про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з`явився.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи заяви, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Доводи заявника в підтвердження наявності підстав для відводу слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001109 від 01.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, зводяться до незгоди з рішеннями слідчого та до того, що необхідні слідчі дії у цьому кримінальному проваджені не було здійснено.

Додаткових підстав, передбачених ст. 77 КПК України, у заяві про відвід слідчого та у судовому засіданні заявниками не зазначено.

Суддя приходить, до висновку, що обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в упередженості слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 не доведені. Не доведено упередженість слідчого ОСОБА_4 , відсутні обставини, що викликають сумніви саме у неупередженості слідчого.

Викладені заявником обставини не є підставами для відводу слідчого.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

У разі незгоди з певними процесуальними діями або бездіяльністю слідчого, прокурора під час здійснення кримінального провадження, передбачений спеціальний порядок їх оскарження, зокрема, за главою 26 КПК України. Таким чином, не можуть вважатися самостійними підставами для відводу рішення, дії, бездіяльність слідчого, які можуть бути оскарженні в процесуальному порядку відповідно до приписів КПК України, та коли оцінка вказаним рішенням/діям/бездіяльності може бути надана в передбачений процесуальним законодавством засіб.

У разі невиконання певних слідчих дій, які є на думку заявника необхідними, КПК України передбачені у визначених законом випадках процесуальні засоби звернення до слідчого з відповідними клопотаннями про проведення конкретних слідчих дій, та оскарження відмови у задоволенні таких клопотань.

Також, слідчий звертає увагу, що питання оскарження недотримання розумних строків слідчим під час досудового розслідування врегульоване ст. 308 КПК України.

Враховуючи викладене, з огляду на недоведеність існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в упередженості слідчого ОСОБА_4 відповідно до ст.77 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_3 про відвід слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001109, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 77, 81, 309 КПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001109 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 05.12.2024р. о 13:30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1