28.01.2025
Справа № 642/5495/24
Провадження № 1-кп/642/5/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань за № 0001455 від 25.09.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Ленінському районному суді м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань за № 0001455 від 25.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

22.01.2025 до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , про надання обвинуваченому ОСОБА_5 дозволу на виїзд за межі України, в якому захисник обвинуваченого просить суд надати обвинуваченому дозвіл на виїзд за межі України та зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області тимчасово надати обвинуваченому паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

В обґрунтування клопотання вказано, що обвинувачений є волонтером громадських організацій та має відзнаки у зв`язку зі сумлінним здійсненням волонтерської діяльності. Протягом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001455 від 25.09.2023 року обвинувачений як волонтер неодноразово виїжджав закордон з метою перевезення в Україну вантажів гуманітарної допомоги. Перетин державного України обвинуваченим в період з 01.01.2022 по 31.12.2024 року підтверджується відповіддю Державної прикордонної служби України № 19/C1500/2086 від 20.01.2025, копія якої додається. Наразі існує нагальна потреба у відрядженні обвинуваченого до м. Краків, Польща, у період з 17 лютого по 17 березня 2025 року для отримання в якості волонтера Громадської організації «Міжнародна організація «АЛЬЯНС-ДОБРОЧИННІСТЬ» гуманітарної допомоги для КНП «Харківська міська лікарня» ХМР № 17 та дитячого ХОСПІСу в рамках програми Fundacia Pallium for Ukraine. Зазначене підтверджується листом Громадської організації «Міжнародна організація «АЛЬЯНС-ДОБРОЧИННІСТЬ» з вих. № 02/25 від 13.01.2025. Зазначена потреба у відрядженні обвинуваченого за кордон як волонтера є постійною внаслідок волонтерської діяльності останнього та, у зв`язку з цим перевезенням гуманітарної допомоги до України в умовах збройної агресії рф.

Також захисник обвинуваченого зазначає у клопотанні, що протягом всього кримінального провадження ОСОБА_5 демонструє належну процесуальну поведінку; центром життєвих інтересів обвинуваченого є Україна, що підтверджується наявністю в Україні сім`ї та родичів, провадження останнім волонтерської діяльності, отриманням доходу від підприємницької діяльності в Україні; в обвинуваченого наявна нагальна потреба в умовах збройної агресії рф в отриманні обвинуваченим, як волонтером гуманітарної допомоги, для КНП «Харківська міська лікарня» ХМР № 17 та дитячого ХОСПІСу; на думку захисника відсутні підстави вважати, що виїзд обвинуваченого за межі України суперечитиме інтересам кримінального провадження.

Окрім того захисник вказує у клопотанні, що зміни запобіжного заходу у разі задоволення даного клопотання не відбудеться, оскільки покладені на Обвинуваченого додаткові процесуальні обов`язки не змінюються, а Суд надає особі лише одноразовий дозвіл на виїзд за межі України на певний період часу. Після повернення в Україну Обвинувачений зобов`язаний і надалі виконувати покладені на нього обов`язки ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08.10.2024 року (з урахуванням ухвал Ленінського районного суду м. Харкова від 05.11.2024 та від 29.11.2024 по справі № 642/5495/24)

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали заявлене клопотання про надання обвинуваченому дозволу, просили його задовольнити, посилалися на обставини, викладені у клопотанні.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про надання обвинуваченому дозволу на виїзд за межі України, просив відмовити у задоволенні клопотання в повному обсязі, зазначив про його необґрунтованість.

Розглянувши клопотання захисника обвинуваченого та додані до нього документи, заслухавши думку учасників судового провадження, суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КПК України клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Частиною 7 ст. 194 КПК України передбачено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08.10.2024 клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 задоволено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 05.11.2024 клопотання захисника про часткове скасування та зміну додаткових обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08.10.2024 задоволено частково, змінено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, що покладені на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08.10.2024 покладено на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

2) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 29.11.2024 клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 задоволено, продовжено стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 (два) місяці.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24.01.2025 відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, задоволено клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , строк дії запобіжного захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 (два) місяці.

Тобто наразі стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на обвинуваченого додаткових обов`язків, передбачених ст. 194 КПК, строк дії яких закінчується 23.03.2025.

При цьому суд вважає, що покладені на обвинуваченого обов`язки на цей час відповідають інтересам та завданням кримінального провадження та є співмірними втручанню у права обвинуваченого.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як на підставу для надання обвинуваченому дозволу на виїзд за межі України, захисник обвинуваченого посилається на те, що обвинувачений є волонтером громадських організацій та наразі у них існує потреба у відрядженні останнього до м. Краків, Польща, у період з 17 лютого по 17 березня 2025 року для отримання в якості волонтера Громадської організації «Міжнародна організація «АЛЬЯНС-ДОБРОЧИННІСТЬ» гуманітарної допомоги для КНП «Харківська міська лікарня» ХМР № 17 та дитячого ХОСПІСу в рамках програми Fundacia Pallium for Ukraine.

На підтвердження вказаного захисником обвинуваченого надано суду копію договору № АД-22/22 про надання волонтерської допомоги від 24.03.2022, відповідно до якого ОСОБА_5 залучений у якості добровільного помічника (волонтера) для надання волонтерської допомоги (виконання робіт, надання послуг, надання медичної, гуманітарної та іншої підтримки) Громадській організації «Міжнародна організація «Альянс-доброчинність», а також суду надано копію листа президента ГО «МО «Альянс-доброчинність» ОСОБА_7 від 13.01.2025 за вих. № 02/25, з якого вбачається, що ОСОБА_5 має прибути до м. Кракова, Польща, для отримання гуманітарної допомоги від партнерської організації «Fundacja Pallium for Ukraine» для КНП «Харківська міська лікарня» ХМР № 17 та дитячого ХОСПІСу.

Суд критично ставиться до тверджень захисника обвинуваченого про те, що надання обвинуваченому дозволу на виїзд за межі України не спричинить негативних наслідків для кримінального провадження та не несе в собі загроз для забезпечення його дієвості з огляду на те, що отримання обвинуваченим можливості виїзду за межі України на теперішній час, а саме: на початковій стадії судового розгляду, коли судом ще не досліджено письмові докази, не допитано свідків та потерпілого, на переконання суду, суперечитиме інтересам кримінального провадження та ставитиме під загрозу подальший судовий розгляд.

Наразі ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, який наразі є недоведеним та існує лише гіпотетично, у разі надання обвинуваченому можливості виїзду за межі України стане реальним, оскільки з наданої стороною захисту довідки, виданої начальником ГУ Центру обробки спеціальної інформації ДПС України, вбачається, що впродовж 2022-2024 років обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово покидав територію України і при поверненні останньому документів, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, обвинувачений спроможний безперешкодно виїхати за кордон.

Так, згідно з копією листа президента ГО «МО «Альянс-доброчинність» ОСОБА_7 від 13.01.2025 за вих. № 02/25 ОСОБА_5 має прибути до м. Кракова, Польща, для отримання гуманітарної допомоги від партнерської організації «Fundacja Pallium for Ukraine» для КНП «Харківська міська лікарня» ХМР № 17 та дитячого ХОСПІСу. Проте з наданих стороною захисту документів на підтвердження своєї позиції не вбачається наявності об`єктивної потреби саме в обвинуваченого ОСОБА_5 у залишенні території України, оскільки, відповідно до вказаного листа ОСОБА_5 є досвідченим волонтером, однак з цього листа не вбачається, що він є єдиним волонтером, що може отримати таку гуманітарну допомогу. Крім того в обвинуваченого ОСОБА_5 є можливість зустріти вантаж гуманітарної допомоги на кордоні та супроводити/доставити такий вантаж до місця призначення на території України.

Стосовно тверджень захисника обвинуваченого про те, що родичі та сім`я останнього проживають в Україні, що обвинувачений є фізичною особою-підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність в Україні, має дохід в Україні, а також здійснює в Україні основний обсяг волонтерської діяльності з початку повномасштабного вторгнення рф, суд зазначає, що вказані факти вже взято судом раніше до уваги, наслідком чого стало скасування судом ухвалою від 05.11.2024 покладеного на обвинуваченого обов`язку залишати межі Харківської області та надання обвинуваченому можливості вільно пересуватися територією України для здійснення останнім волонтерської діяльності та підтримання взаємовідносин із власною сім`єю у максимально наближеному до звичного для такої сім`ї режимі.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Отже суд доходить висновку, що обов`язок залишати на зберіганні у Головному управлінні Державної міграційної служби України в Харківській області свій паспорт для виїзду за кордон, який на цей час покладений на обвинуваченого ОСОБА_5 , релевантний встановленим ризикам та здатний їм запобігти, також зазначений обов`язок не є надто обтяжливими для підозрюваного та становить співмірне завданням кримінального провадження втручання у права обвинуваченого, з огляду на що у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про надання обвинуваченому дозволу на виїзд за межі України необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177-179, 194, 201, 331, 371-372, 376, 392 КПК, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , про надання обвинуваченому ОСОБА_5 дозволу на виїзд за межі України відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 28.01.2025.

Головуючий суддя ОСОБА_8