Справа № 273/1724/24
Провадження № 1-кп/273/56/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Баранівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000578 від 12.06.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Барашівка, Житомирського району, Житомирської області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно - технічною освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2024 року близько 21 год. 07 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку за місцем проживання, по АДРЕСА_1 , виявив в кухні на столі мобільний телефон торговельної марки «Samsung» моделі «А71», залишений ОСОБА_6 , котрий перебував у будинку за запрошенням матері ОСОБА_4 та вирішив вчинити крадіжку грошових коштів з банківської карти через застосунок на телефоні.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, достовірно знаючи, що в Україні 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 Указом Президента України N?64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 N? 2102-1X «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», ОСОБА_4 переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає та вони залишаться непоміченими, скористався виявленим мобільним телефоном та через мобільний застосунок «monobank» отримав доступ до грошових коштів, розміщених на банківській картці N? НОМЕР_1 , відкритій на ім?я ОСОБА_6 в АТ «Універсал Банк» («Monobank»), після чого шляхом здійснення операції з переказу грошових коштів з розрахункового рахунку НОМЕР_2 на банківську картку N? НОМЕР_3 свого товариша ОСОБА_7 умисно, таємно викрав грошові кошти в сумі 18984 грн., чим спричинив ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, вказав про вчинення кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Додатково пояснив, що прийшовши додому 19.05.2024 року, побачив потерпілого ОСОБА_6 сплячим на подвір`ї, зайшов до будинку та виявив на столі мобільний телефон, який був включений на підзарядку. Взявши даний телефон, виявив, що він був без паролю, зайшов до додатку «монобанк» (підібравши пароль) та оформив кредит. В подальшому отримані кредитні кошти перекинув на картки його друга ОСОБА_7 та інші картки, з яких згодом кошти були йому повернуті, гроші витратив на власні потреби. Щиро розкаюється у вчиненому, зробив для себе належні висновки, завдану матеріальну шкоду потерпілому відшкодував у повному обсязі, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив суду, що 19.05.2024 року його запросила в гості матір обвинуваченого для того, щоб пом`янути її старшого сина. Згодом вона відлучилася, а він приліг відпочити у подвір`ї. Прокинувшись, пішов додому. Вказує, що на той момент нещодавно відкрив рахунок у «монобанку» та не міг подумати, що з коштами можуть бути якісь проблеми. Виявив нестачу коштів згодом та одразу звернувся до служби безпеки банку та кіберполіції. На даний момент з обвинуваченим все владнали, обвинуваченого пробачив, жодних претензій до нього немає, просив призначити йому мінімальне покарання з іспитовим строком та просив залишити цивільний позов без розгляду.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції. Одночасно, обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом враховано те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, перебуває на військовому обліку призовників, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посердньо.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом враховано вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.4 ст.185 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

З урахуванням встановлених обставин справи, та даних, що характеризують особу обвинуваченого, виходячи з загальних засад призначення покарання, законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно відповідати обставинам та характеру скоєних правопорушень, та бути необхідним і достатнім для виправлення винуватої особи, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою він обвинувачується, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Щодо заявленого цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, суд зазначає наступне.

В судовому засіданні 17.03.2025 року потерпілий ОСОБА_6 вказав, що примирився з обвинуваченим, завдана йому шкода відшкодована у повному обсязі, жодних претензій до обвинуваченого не має, просив залишити без розгляду вказаний цивільний позов.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що цивільний позивач ОСОБА_6 подав заяву про залишення позову без розгляду до початку його розгляду по суті, суд приходить до висновку про необхідність залишення цивільного позову без розгляду.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався і підстави для його застосування наразі не вбачаються.

Арешт на майно у кримінальному провадженні не накладався.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 2,7, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394,395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази, а саме: 5 аркушів, що містять інформацію згідно вказаної ухвали, а також 1 лист на 1 аркуші, що були вилучені 03 липня 2024 року в АТ «ПУМБ»; CD-R диск, вилучений 16 липня 2024 року під час здійснення тимчасового доступу до речей і документів; CD-R диск, вилучений 18 липня 2024 року під час здійснення тимчасового доступу до речей і документів, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Відповідно до п. 15 ст. 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1