Провадження № 1-кс/592/8719/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2024 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні №0003658 від 20.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України,

у с т а н о в и в:

Клопотання обґрунтоване тим, що Сумським РУП здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадження за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України.

Згідно даних досудового розслідування, 20.12.2024 близько 10:30, ОСОБА_4 , який перебуває в активному розшуку ІНФОРМАЦІЯ_2 за ст.ст. 210, 210-1 КУпАП, на блокпості «Піночет» в м. Суми, с. Верхнє Піщане, керуючи т/з Фольцваген Гольф д.н.з. НОМЕР_1 , проігнорував законну вимогу інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Сумській області ОСОБА_8 , вийти з автомобіля. З метою уникнення адміністративного затримання та подальшої адміністративної відповідальності вирішив втекти. В той час, коли ОСОБА_8 , виконуючи свої службові обов`язки, намагався з боку пасажира через відчинене скло розблокувати двері та провести адміністративне затримання ОСОБА_4 , останній почав різкий рух та пришвидшення транспортного засобу, не надавши працівникові поліції витягнути руку з салону автомобіля, протіг його по проїзній частині дороги понад 50 м. Після чого ОСОБА_8 впав, отримавши тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лівої кісті, забій м`яких тканин правого колінного суглобу та правого ліктьового суглобу.

Посилаючись на існування ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний спробує переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого; та неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Заслухавши міркування прокурора на підтримку поданого клопотання, пояснення та доводи підозрюваного, думку захисника, які проти його задоволення заперечували, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що Сумським РУП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003658 від 20.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України.

20.12.2024 об 11:12 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру за ч.2 ст.342 КК України, а саме: у вчиненні опору працівникові правоохоронного органу під час виконання службових обов`язків.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження (протоколів допитів потерпілого та свідків, огляду місця події, огляду відеозаписів з бодікамер поліцейських, медичних довідок), слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_4 також враховується і усталена судова практика з цього питання Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) та від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що суд (слідчий суддя), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення».

Наявні в матеріалах кримінального провадження докази є достатніми у теперішній час на даній стадії досудового слідства для визнання підозри обґрунтованою, а доведення факту вчинення злочину є завданням подальшого розслідування.

Отже, наразі передчасними є доводи ОСОБА_4 щодо невідповідності висновків органу досудового розслідування фактичним обставинам справи, оскільки всі вимоги працівників поліції ним виконувались, він не був обізнаний про те, що перебуває у розшуку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , просив скласти протокол про адміністративне затримання та залучити для його захисту адвоката, а потім, перебуваючи в шоковому стані, злякавшись, що вже не повернеться живим з ТЦК, просто поїхав з місця події, протігши поліцейського кілька метрів, а не п`ятдесят.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Суспільна небезпечність злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , визначене кримінальним законом покарання за ч.2 ст.342 КК України у виді позбавлення волі на строк до двох років, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, а також те, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні наразі триває і всі обставини кримінального правопорушення органом досудового розслідування не встановлено, а ОСОБА_4 оголошений у розшук ІНФОРМАЦІЯ_2 та намагався втекти від працівників поліції, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

При цьому, твердження сторони захисту щодо не доведення прокурором заявлених ризиків не заслуговують на увагу слідчого судді, оскільки КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому. Ймовірність вчинення ОСОБА_4 заявлених органом досудового розслідування ризиків підтверджується наведеними вище обставинами в їх сукупності.

Інші ризики слідчим не були заявлені, а тому не можуть бути оцінені в судовому засіданні.

Отже, в даному кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним у п. п. 1 - 5 ч.1 вказаної норми права.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.

Так, ОСОБА_4 є особою віком 34 роки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має тісні соціальні зв`язки за місцем проживання, мешкає разом з дружиною та неповнолітньою дитиною, за місцем мешкання характеризується формально позитивно, зі слів працює на будівництві, готовий відшкодувати витрати на лікування поліцейського та пошкоджений формений одяг.

Визначені п.п. 3,4 ч.2 ст.183 КПК України підстави для застосування щодо ОСОБА_4 ініційованого слідчим виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутні.

Крім того, доводи клопотання слідчого, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

Згідно із ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1,2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.ч 5,6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин, приймаючи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, встановлені у ході досудового розслідування ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, зважаючи на встановлені факти щодо особи підозрюваного та те, що слідчим та прокурором не приведено переконливих доказів існування обставин, які свідчать про недостатність застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слідчий суддя вважає за можливе застосувати щодо нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з забороною залишати житло за з місцем проживання адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КК України.

Вказаний запобіжний захід забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також передбачить запобігання доведених органом досудового розслідування ризиків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176, 177, 181, 184, 186, 193-194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування до 20.02.2025.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та/або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзду з України і в`їзд в Україну;

- утриматися від спілкування з потерпілим ОСОБА_8 та свідками у вказаному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали до 20.02.2025.

Підозрюваного ОСОБА_4 негайно доставити до місця проживання та звільнити з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, слідчому, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1