Справа № 504/2094/17
Номер провадження 1-кп/504/74/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2025 рокус-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , цивільного позивача ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 розглянувши в залі суду в селищі Доброслав обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0001644 від 13.09.2016 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Щорс Чернігівської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 12 вересня 2016 року, близько 07.20 год., керуючи технічно справним автомобілем Nissan Tiida номерний НОМЕР_1 , здійснюючи рух по проїзній частині автодороги «Одеса-Южне» із м. Южне Одеської області в напрямку м. Одеси, в межах Сичавської сільської ради на той час Лиманського району Одеської, на 47 км вказаної автодороги, порушуючи пункти 2.3 б), 10.1, 12.3 та дорожнього знаку 2.2 Правил дорожнього руху України, якими передбачено: п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об?єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об?їзду перешкоди»; дорожній знак 2.2 забороняється проїзд без зупинки перед 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою, будучи неуважною, проявляючи злочинну самовпевненість, не забезпечила контроль над дорожньою обстановкою, перед початком руху, не надавши перевагу у русі транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об?їзду перешкоди, допустила зіткнення з автомобілем CHERY QQ номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , яка рухалась по автодорозі «Одеса-Южне» в напрямку м. Миколаєва.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобілю CHERY QQ номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми в формі забою головного мозку середнього ступеня, закритого перелому лівої тім?яної кістки з переходом на луску лівої скроневої кістки, які відповідно до п. п. 2.1.3 «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Таким чином, ОСОБА_7 , вчинила кримінальне правопорушення, що передбачене у ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, що керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

13.09.2016 року, щодо події внесено відомості до ЄРДР за № 0001644 за ч. 1 ст. 286 КК України.

На початковій стадії судового провадження, обвинувачена ОСОБА_7 , вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнала, надала суду такі показання. Вранці 12.09.2016, вона керувала транспортним засобом Nissan Tiida, рухалась по проїзній частині автодороги Одеса-Южне, в напрямку м. Одеси. На 47 км. дороги, вона виїхала на перехрестя з круговим рухом, перед нею був знак Стоп, вона зупинилася. Видимість була хороша, ліворуч від неї рухався автомобіль, проте він був далеко. Перед знаком стоп вона зупинилася, а потім розпочала рух на головну дорогу, проїхавши близько 7-9 метрів за чотири секунди, вона відчула зіткнення. Вважала, що її дії узгоджуюся з вимогами ПДР. Після ДТП обвинувачена викликала бригаду швидкої допомоги. Разом з тим, в подальшому обвинувачена свою позицію змінила, вину у вчинено кримінальному правопорушенні, за обставинами, що викладені в обвинувальному акті визнала повністю, вказала, що саме вона є винуватою у ДТП, надала суду розписку про отримання компенсації потерпілими.

Зважаючи на позицію обвинуваченої, а також надані нею показання її вина у вчиненому кримінальному правопорушення додатково підтверджуються наступними доказами, що досліджені судом, зокрема даними:

-протоколу огляду місця події від 12.09.2016 року, згідно якого оглянуто ділянку автодороги Одеса-Южне, М28 47 км. В ході огляду встановлено місце ДТП, елементи вулиці, дороги; дані, щодо проїзної частини, місце знаходження транспортних засобів Cherry QQ та Nissan після ДТП. На проїжджій частині дороги виявлено уламки скла, а біля автомобіля Nissan виявлено частину його переднього бампера сліди. До протоколу огляду місця події додано схему ДТП та фото таблицю, вказані документи підписані учасниками слідчої дії без зауважень;

-схеми ДТП, що є додатком до протоколу огляду, згідно якої місцем зіткнення транспортних засобів Cherry QQ та Nissan є проїжджа частина автодороги правої смуги руху в напрямку м. Миколаїв. Зіткнення відбулося на відстані 9,1 м. від лівого краю проїжджої частини. Проїжджа частина автодороги складається з однієї смуги руху в кожному напрямку. Ширина проїжджої частини змінюються з 14,5 м. до 13,2 м., тобто дорога звужується. Вказана дорога має пріоритет проїзду по відношенню до виїзду, з якого рухався автомобіль Nissan, дії водія котрого регулювалися дорожнім знаком 2.1 ПДР Стоп. Схема ДТП складена слідчим, підписана учасником ДТП ОСОБА_7 та понятими, зауважень не надходило;

-протоколу огляду транспортного засобу Cherry QQ НОМЕР_3 від 20.09.2016 року, згідно якого визначено локалізацію пошкоджень цього автомобіля, якими зокрема є передні та задні праві двері, заднє праве крило, заднє праве колесо та інші деталі;

-протоколу огляду транспортного засобу Nissan Tiida НОМЕР_4 від 20.09.2016 року, згідно якого визначено локалізацію пошкоджень цього автомобіля, якими є передній бампер, передній реєстраційний номер, права передня фара, капот, переднє праве крило;

-висновку експерта № 3098 судово-медичної експертизи, згідно якого на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_9 , 2011 р.н., та даних її медичної документації, у ОСОБА_9 наявні наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма в формі забою головного мозку середнього ступеня, закритий перелом лівої тім?яної кістки з переходом на луску лівої скроневої кістки, подапоневротична гематома тім?яно скроневої області зліва. Зазначені ушкодження утворилися від дії тупих предметів, якими могли бути як частини салону автомобіля в момент зіткнення транспортних засобів, так і елементи дорожнього покриття при випадінні потерпілої з салону транспортного засобу. Дані ушкодження утворилися незадовго до надходження ОСОБА_9 до стаціонару, і таким чином, могли бути заподіяні 12.09.16 р. Описані ушкодження, згідно п. 2.1.3 «б» "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 р.), відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя;

-висновку експерта № 384-А від 02.12.2016 року, згідно якого у момент контакту автомобіль «Ніссан Тіда» номерний знак НОМЕР_4 контактував передньою правою кутовою частиною із правою боковою частиною автомобіля «Чері QQ» номерний знак НОМЕР_3 . Кут (а) між повздовжніми осями транспортних засобів у момент первинного контакту орієнтовано був тупий, при відліку кута від повздовжньої осі автомобіля «Чері QQ» номерний знак НОМЕР_3 проти ходу годинникової стрілки до повздовжньої осі автомобіля «Ніссан Тіда» номерний знак НОМЕР_5 ;

-висновку експерта № 385-А від 29.11.2016 року, згідно якого рульове керування, гальмівні системи та ходова частина автомобілів «Чері QQ» номерний знак НОМЕР_3 та «Ніссан Тіда» номерний знак НОМЕР_4 на момент виникнення події знаходилися в працездатному стані та дозволяли водіям автомобілів контролювати, змінювати напрямок та характер руху в залежності від ситуації, що виникає на дорозі;

-висновку експерта № 17-54 судової автотехнічної експертизи по дослідженню обставин зіткнення автомобіля Chery-QQ та автомобіля Nissan-Tiida у даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Chery-QQ регламентувалися вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху, згідно з якими, при виникненні небезпеки для руху, яку водій об?єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. У даній дорожньо-транспортній ситуації, водієві автомобіля Nissan-Tiida, відповідно до вимог дорожнього знака 2.2 ПДР «Проїзд без зупинки заборонено» належало при під?їзді до перетинання з дорогою зупинити автомобіль перед місцем розташування знака, щоб дати дорогу автомобілю Chery-QQ, виїжджати на пересічну дорогу тільки після проїзду автомобіля Chery. Виконанням даних, відповідно до вимог ПДР дій, наданням дороги автомобілю Chery-QQ, водій автомобіля Nissan-Tiida мала технічну можливість запобігти зіткнення з автомобілем Chery і ДТП у цілому;

-показаннями представника потерпілої ОСОБА_10 , яка була причетною до ДТП і яка керувала в момент події транспортним засобом Chery-QQ, згідно яких у вересні 2016 року, близько о 7 год. 30 хв. вона, разом з двома доньками, яким було на той час 5 років кожній, на автомобілі Cherry QQ їхали в с. Сичавка по головній дорозі, рухались зі швидкістю близько 55-60 км./год. Дорожнє покриття було сухе, чисте, оглядовість була хороша. Зі сторони м. Южне їхав інший автомобіль під керуванням обвинуваченої. Обвинувачена не надала представнику потерпілої перевагу у русі, внаслідок чого відбулося зіткнення. Зіткнення відбулося в задню ліву частину автомобіля Cherry QQ, після чого цей автомобіль перекинувся. Малолітні діти, що були пасажирами автомобіля Cherry QQ та сиділи на задньому сидінні автомобіля, були пристебнутими, спеціальних крісел для перевезення дітей в машині не було. Потерпіла ОСОБА_9 , після ДТП опинилася на дорожньому полотні, а інша дитина Софія залишилася у авто. Бригада швидкої допомоги, прибувши на місце госпіталізувала ОСОБА_9 . Представник потерпілої покинула ДТП, разом з дітьми у швидкій. Лікарі здійснили огляд ОСОБА_9 та встановили, що у неї є перелом черепа. Після ДТП, обвинувачена не виявляла намірів примиритися з потерпілою, завдану шкоду не відшкодувала, навідалася у лікарню до потерпілої лише один раз на початку подій, а в подальшому долею потерпілої не цікавилась. Після наведеного, всі витрати на лікування, моральні та матеріальні збитки обвинувачена компенсувала.

Суд, відповідно до вимог ст.ст. 84-86, 91, 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що вказані докази є достатніми доказами винуватості ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення.

Судом достовірно встановлено, що дії водія ОСОБА_7 , які регламентувалися вимогами 2.3 б), 10.1, 12.3 та дорожнього знаку 2.2 «Правил дорожнього руху», які не були дотриманні останньою, що полягало в тому, що вона не надала перевагу у русі водію автомобіля Chery-QQ, допустила зіткнення з вищевказаним автомобілем, на смузі руху водія автомобіля Chery-QQ, призвели до перекидання вищевказаного автомобіля та отримання, внаслідок цього, тілесних ушкоджень пасажиром цього автомобіля ОСОБА_9 , які відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Саме такі дії, що виразились у порушенні вищевказаних вимог ПДР обвинуваченою і знаходяться у прямому причиновому зв`язку із заподіянням тілесних ушкоджень потерпілій, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України.

Початкова версія обвинуваченої про її непричетність до вчинення кримінального правопорушення, спростовується вищевказаними доказами та розцінюється судом, як позиція самозахисту, яка обрана з метою уникнення відповідальності, проте в подальшому така позиція обвинуваченою була змінена, остання щиро розкаювалась у вчиненому, висловила готовність понести справедливе покарання.

В ході судового розгляду, судом досліджено і докази сторони захисту, зокрема висновок № 0273 автотехнічної експертизи за матеріалами дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів Cherry та NISSAN, що cкладений 14 грудня 2017 року. Згідно цього висновку в даній дорожній обстановці водію автомобіля CHERY-QQ д/н ВH2949BЕ ОСОБА_5 належало діяти у відповідності з вимогами п.12.4 ПДР, а з моменту виникнення небезпеки для руху вжити заходів, направлених на уникнення ДТП, тобто діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 ПДР. В даній дорожній обстановці водій автомобіля NISSAN Tiida д/н НОМЕР_6 ОСОБА_7 повинна була діяти у відповідності з вимогами п.16.11 ПДР. В даній дорожній обстановці, при вказаних характеристиках взаємного зближення автомобілів NISSAN Tiida д/н НОМЕР_7 та CHERY-QQ д/н НОМЕР_8 , водій останнього ОСОБА_5 мала технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем NISSAN Tiida /н НОМЕР_4 шляхом своєчасного застосування гальмування дотримуючись встановленого на даній ділянці швидкісного режиму - 60 км/год. В даній дорожній обстановці, при вказаних характеристиках зближення автомобілів, дії водія автомобіля CHERY-QQ д/н НОМЕР_8 ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.12.3 ПДР з технічної точки зору. При вказаних характеристиках зближення автомобілів дії водія ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.12.4 ПДР і вказані невідповідності знаходились в причинному зв?язку з виникненням даної ДТП з технічної точки зору. При вказаних характеристиках дорожньої обстановки перед даною ДТП, підстав технічного характеру вважати дії водія автомобіля NISSAN Tiida д/н НОМЕР_4 ОСОБА_7 такими, що не відповідали вимогам п. 16.11 ПДР, відсутні і її дії не знаходились в причинному зв?язку з виникненням даної ДТП з технічної точки зору. При вказаних характеристиках дорожньої обстановки, підстави вважати дії водія автомобіля NISSAN Tiida д/н НОМЕР_4 ОСОБА_7 такими, що не відповідали вимогам дорожнього знаку 2.2 ПДР з технічної точки зору відсутні і її дії не знаходились в причинному зв?язку з виникненням даної ДТП з технічної точки зору.

Разом з тим, вищевказаний висновок експерта висновків суду, що винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення не спростовує. Надаючи відповідь на питання, щодо відповідності дій водія автомобіля NISSAN Tiida д/н НОМЕР_4 ОСОБА_7 вимогам ПДР, зокрема вимогам знаку 2.2. ПДР, експерт зазначив, що при вказаних характеристиках дорожньої обстановки, підстави вважати дії водія автомобіля NISSAN Tiida д/н НОМЕР_4 ОСОБА_7 такими, що не відповідали вимогам дорожнього знаку 2.2 ПДР з технічної точки зору відсутні і її дії не знаходились в причинному зв?язку з виникненням даної ДТП з технічної точки зору. При цьому, для вирішення вказаних питань, вихідними даними, які експерт брав до уваги є матеріали кримінального провадження на 32 арк., без конкретизації, які саме матеріали використано, а також пояснення ОСОБА_7 від 06.12.2017 року. У розділі вихідні дані експерт вказує, що водій автомобіля NISSAN Tiida зупинилася перед знаком 2.2., після чого виїхала на головну дорогу, де відбулося зіткнення з автомобілем Cherry. Вказані пояснення: справа від мене автомобілів не було, зліва по головній дорозі рухався автомобіль, на відстані більше 100 м., з моменту виїзду на перехрестя автомобіль NISSAN подолав близько 10 метрів за 4 секунди. Разом з тим, вказані вихідні дані отримані експертом виключно з пояснень ОСОБА_7 , які така надала вже після того, як останній повідомлено про підозру 17.05.2017 року, тобто будучи зацікавленою у результатах експертизи. При цьому, такі пояснення істотно суперечать її поясненням, що надавалися слідчому та використовувалися експертом під час виконання експертизи за постановою слідчого, згідно яких ОСОБА_7 взагалі не помітила транспортного засобу ОСОБА_10 . Також, вихідні дані, щодо перебування автомобіля Cherry на відстані близько 100 м. від місця зіткнення та подолання автомобілем NISSAN близько 10 метрів за 4 секунди, які використав експерт у висновку № 0273 автотехнічної експертизи, є відносними та не точними, і не узгоджуються з іншими матеріалами справи. Так, матеріалами справи не підтверджується, ані відстань 100 м., яка вказана лише зі слів обвинуваченої, яка в момент ДТП вказану відстань не заміряла і вказала таку посилаючись виключно на візуальне сприйняття обставин. Вихідні дані, щодо відстані, яку подолав автомобіль NISSAN близько 10 метрів за 4 секунди не узгоджуються із об`єктивними доказами, що здобуті судом, зокрема із схемою ДТП. Так, згідно схеми ДТП зіткнення відбулося на відстані 9,1 м. від краю зустрічної смуги руху автомобіля CHERY-QQ, тобто на смузі руху вказаного автомобіля, що враховуючи ширину дороги, яка є змінною і варіюється з 14,5 м. до 13,2 м., виключає можливість застосування показника відстані руху автомобіля Nissan 10 м. Така відстань руху може становити не більше 5,4 м., згідно схеми ДТП (14,5 м. 9,1 м.). Таким чином, якщо вказати відстань, що подолав автомобіль Nissan - 5,4 м., то згідно висновку експерта № 0273 швидкість руху автомобіля Nissan максимально могла становити 4,86 км./год., а не 9 км./год., і автомобіль Nissan міг додаткового подолати за дві секунди, ще 2,7 метри, тобто відстань меншу його габаритної довжини 4,303 метри, а тому не міг звільнити смугу руху автомобіля Cherry QQ за умов руху останнього із швидкістю 60 км./год.

Щодо доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_5 , належним виконання вимог ПДР, могла уникнути зіткнення, що узгоджується із висновками експертизи № 0273, суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Враховуючи те, що судовий розгляд у даному провадженні, здійснювався, щодо ОСОБА_7 , відсутність в обвинувальному акті даних, щодо можливого порушення ПДР ОСОБА_11 , на переконання суду, такі доводи, не впливають на кваліфікацію дій обвинуваченої, дії котрої в даній дорожній обстановці регламентувалися вимогами 2.3 б), 10.1, 12.3 та дорожнього знаку 2.2 Правил дорожнього руху України, які і не були дотримані останньою. Стороною захисту, не наведено обставин можливості відступу обвинуваченої від вимог вище перелічених пунктів ПДР, у зв`язку із діями водія ОСОБА_11 .

Так, причиновий зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені ст. 286 КК України.

При виявленні причинного зв`язку необхідно враховувати як дії (бездіяльність) особи, яка керує транспортним засобом, так і неналежне (у тому числі невинне) поводження інших учасників руху, що також може виключити відповідальність водія. Крім того, при вирішенні питання про причинний зв`язок ураховується наявність у водія технічної можливості уникнути шкідливого наслідку. Якщо такої можливості не було і встановлено, що аварійну ситуацію викликано не ним, то відповідальність водія виключається. У випадку, коли вказану ситуацію було створено самим водієм-порушником, відсутність технічної можливості уникнути шкідливих наслідків юридичного значення не має.

У даному кримінальному провадженні, судом беззаперечно встановлено факт невиконання водієм ОСОБА_7 вимог ПДР, що спричинило виїзд останньої на смугу руху ОСОБА_11 та унеможливило уникнення зіткнення. При цьому, дії водія ОСОБА_11 жодним чином не спонукали водія ОСОБА_7 до вищевказаних порушень та не були причиною цього, не створювали останній аварійну ситуацію. Іншими словами, якби не було діяння обвинуваченої, суспільно небезпечний наслідок не настав би, що свідчить про наявність однієї з обов`язкових ознак об`єктивної сторони злочину - причинного зв`язку між ними. Дії водія ОСОБА_11 пасивні, вона рухалася у своїй смузі руху, не здійснювала будь-яких маневрів, не створювала аварійної ситуації, тобто її дії не є причиною даного ДТП.

Вказані обставини є достатніми для кваліфікації дій обвинуваченої за ч 2 ст. 286 КК України.

Доводи сторони захисту про те, що відповідно до п. 7 постанови слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеської області ОСОБА_12 про призначення експертизи від 06.02. 2017 слідчий зазначив, що з моменту виїзду автомобіля Nissan Tida на смугу зустрічного руху до зіткнення з автомобілем Cherry QQ пройшов час - приблизно 2 секунди, проте звідки слідчий узяв такі вихідні дані, а саме 2-секунди, як час виїзду автомобіля Nissan Tida є невідомо, оскільки під час досудового розслідування слідчий експеримент з учасниками провадження не проводився, суд враховує, проте зазначає, що такі вихідні дані експертом взято до уваги в частині вирішення питань, щодо технічної можливості у водія автомобіля Cherry QQ уникнути зіткнення. Натомість, вказані вихідні дані не брались до уваги експертом при вирішення питання, щодо дій водія автомобіля Nissan Tida. У цій частині висновку (питання 2), експерт вказав, що згідно з вимогами розділу 33 ПДР «Дорожні знаки», знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня перед знаком, необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається. Дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Таким чином, у даній дорожньо-транспортній ситуації, водієві автомобіля Nissan, відповідно до вимог дорожнього знака 2.2 ПДР належало при під?їзді до перетинання з дорогою зупинити автомобіль перед місцем розташування знака, щоб дати дорогу автомобілю Chery, виїжджати на пересічну дорогу тільки після проїзду автомобіля Chery. Виконанням викладених вище дій, водій автомобіля Nissan мала технічну можливість запобігти зіткнення з автомобілем Cherry. Тим самим водій автомобіля Nissan мала технічну можливість запобігти умові для наступного перекидання автомобіля Cherry. Тобто, вихідні дані, які за твердженнями сторони захисту є сумнівними не лягли в основу висновку експерта, щодо оцінки дій обвинуваченої, а використовувались експертом в питанні, щодо оцінки дій водія автомобіля Cherry.

Отже, підстав для визнання недопустимим, як доказу висновку експерта № 17-542 судом не встановлено. Вказаний висновок отриманий в процесуальний спосіб, виконаний належним суб`єктом, який попереджений про кримінальну відповідальність за надання неправдивого висновку про, що наявна відповідна відмітка із підписом експерта у самому висновку, що узгоджується із вимогами ч. 2 ст. 102 КПК України.

Доводи сторони захисту, щодо невідповідності схеми ДТП та висновку експерта № 384-А є безпідставними, так як схемою місця ДТП чітко встановлене конкретне місце зіткнення транспортних засобів, натомість експерт не надав відповіді на питання про те, як саме були розташовані транспортні засоби в момент зіткнення посилаючись на відсутність відповідної слідової інформації у схемі ДТП.

Також, зазначаючи про проведення огляду автомобіля Cherry через сім днів після події, захисник не вказує, які вимоги КПК України були порушені слідчим, як і не зазначає, як такий огляд вплинув на отримання належної доказової інформації та як порушив права обвинуваченої. Щодо доводів захисту про відсутність у транспортному засобі Cherry спеціальних крісел для безпекового перевезення дітей, то такі доводи судом приймаються, оскільки узгоджуються із показаннями представника потерпілої. Разом із тим, вказані обставини не давали ОСОБА_7 підстав для відступу від вимог правил дорожнього руху.

Крім того, захисник вказує про недопустимість постанов слідчого про призначення експертиз та про залучення представника потерпілого з підстав наявності процесуальних порушень, щодо їх винесення. В цій частині, суд вказує, що вищевказані постанови не є процесуальним джерелом доказів у кримінальному провадженні і не покладені в основу судового рішення про винуватість особи.

Щодо доводів захисника про недопустимість висновку експерта судово-медичної експертизи, з тих підстав, що невідомими залишись обставини того, як консультативний висновок рентгенолога комп`ютерної томографії головного мозку ОСОБА_9 від 17.06.2016 року був отриманий експертом, суд зазначає, що вказані доводи не зумовлюють недопустимість цього висновку, з огляду на те, що вказаний висновок отриманий стороною обвинувачення на виконання постанови слідчого про призначення експертизи, тобто в процесуальний спосіб.

Відповідно до ч. 1 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 87 КПК України недопустимим є доказ, отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит.

Незважаючи на наведені норми процесуального закону, при вирішенні питання щодо допустимості фактичних даних, отриманих з порушенням процесуального закону, суд в кожному конкретному випадку має встановити: чи спричинило це порушення появу обґрунтованих сумнівів у достовірності фактичних даних, отриманих в результаті проведення процесуальної дії; чи можливо усунути такі сумніви за допомогою інших доказів чи додаткових процесуальних засобів доказування. У цьому випадку докази, отримані з порушеннями КПК України, можуть бути використані судом як допустимі лише у разі, якщо: ці порушення не є істотними, тобто не могли вплинути та не впливають на достовірність отриманих фактичних даних; порушення є суттєвими (такими, що породжують сумніви у достовірності доказів), втім такі сумніви можуть бути усунуті іншими зібраними допустимими доказами. У разі встановлення порушення, що породжує сумніви в достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути на основі інших доказів чи за допомогою проведення додаткових процесуальних дій, суд має визнати такий доказ недопустимим. Суд здійснює встановлення достовірності доказу шляхом дослідження та аналізу його змісту, перевірки та співставлення з іншими доказами на предмет об`єктивного взаємозв`язку та взаємоузгодження. Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного суду у справі, що викладена у постанові від 27 жовтня 2021 року № 668/69/16-к.

Дані, що досліджувалися експертом і які містяться у медичній документації ОСОБА_9 узгоджується між собою, а висновок рентгенолога комп`ютерної томографії головного мозку ОСОБА_9 від 17.06.2016 року відповідає першочерговому діагнозу ОСОБА_9 та іншій медичній документації, зокрема висновку КТ від 12.09.2016 року. При цьому, відповідно до поставленого діагнозу, згідно медичної карти у ОСОБА_9 виявлено закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, лінійний перелом лівої тім`яної кістки, гематома забій лівої кістки, що узгоджується із висновком рентгенолога, який також вказує на наявність лінійного перелому тім`яної кістки зліва.

Таким чином, недоліки про які вказує захисник не є суттєвими, висновок експерта базується не лише на висновку рентгенолога від 18.10.2016 року, а охоплює усю медичну документацію, яка підтверджує наявність у потерпілої лінійного перелому черепа та інших ушкоджень.

При призначені покарання обвинуваченій суд керується положеннями ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України є тяжким злочином, який характеризується необережною формою вини.

Обставиною, яка передбачена у ч. 1 ст. 66 КК України та пом`якшує покарання обвинуваченої є щире каяття. Щире каяття особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу, як до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (наприклад, при з`явленні із зізнанням), так і після їх внесення, на досудовому розслідуванні або під час розгляду справи у суді. Відповідну позицію висловила колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 23 січня 2024 року по справі №283/2169/19.

Судом встановлено, що з початку кримінального провадження обвинувачена не висловлювала щирого каяття, щодо вчиненого, разом з тим в подальшому визнала провину, відшкодувала завдану шкоду, примирилася з потерпілими, а тому в її діях є обставина, що пом`якшує відповідальність щире каяття.

Також пом`якшуючою обставиною є добровільне відшкодування обвинуваченою завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

Судом враховується ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яким заподіяно тілесні ушкодження потерпілій, яка є малолітньою особою, характер вчиненого порушення, те, що кримінальним правопорушенням заподіяно майнову та немайнову шкоду, особа обвинуваченої, а також те, що вона раніше не судима, має вищу освіту, не одружена, на утриманні дітей не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює. Суд враховує, що обвинувачена вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала, з потерпілими примирилася, завдану шкоду усунула. З часу вчинення кримінального правопорушення минуло близько 9 років, за які обвинувачена змогла зробити висновки своєї протиправної поведінки, а суспільна небезпека від її особи, зі спливом такого проміжку часу, значно знизилась.

Суд враховує думку законного представника потерпілої, яка просила суд призначити обвинуваченій покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Суд враховує думку прокурора, який просив суд призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи характер та тяжкість вчиненого порушення, наявність пом`якшуючої обставини, відсутність обтяжуючих обставин, з урахуванням особи винної, характеру та наслідків вчиненого, суд дійшов висновку, про необхідність призначення ОСОБА_7 основного покарання за ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі ближче мінімальних меж визначених у ч. 2 ст. 286 КК України. Крім того, суд приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченої і додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, у санкції ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України в редакції закону, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Ухвалюючи рішення, щодо можливості застосування дії ст. 75 КК України, суд виходить з такого.

З однієї сторони, за ступенем тяжкості вчинене кримінальне правопорушення є тяжким, що призвело до заподіяння малолітній особі тяжких тілесних ушкоджень, потерпіла реабілітувалася. Враховується поведінка обвинуваченої після вчиненого злочину, тривале не визнання нею винуватості у вчиненні злочину, тривале не відшкодування завданих збитків потерпілим. З іншої сторони, у кримінальному провадженні наявні дві пом`якшуючі покарання обставини, обвинувачена раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, добровільно відшкодувала потерпілим завдані збитки, потерпілі просили не призначати обвинуваченій суворого покарання, кримінальне правопорушення вчинене у вересні 2016 року.

Зваживши всі обставини, суд приходить до висновку про можливість застосування дії ст. 75 КК України, з випробуванням з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Таке покарання, на думку суду відповідатиме принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позивач ОСОБА_6 звернулась із цивільним позовом до обвинуваченої, згідно якого просить суд стягнути з останньої матеріальну шкоду у розмірі 80000,00 грн., а також моральну шкоду у сумі 20000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неможливістю відновлення автомобіля Cherry QQ та наявністю матеріальних збитків у зв`язку із пошкодженням цього транспортного засобу та заподіянням моральної шкоди внаслідок пошкодження майна.

Цивільний позивач ОСОБА_10 , як в своїх інтересах, так і в інтересах малолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_9 звернулась із цивільним позовом до обвинуваченої, згідно якого просить суд стягнути з останньої на користь ОСОБА_9 моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн. завдану внаслідок ДТП, на користь ОСОБА_13 моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн. завдану внаслідок ДТП і на свою користь моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн.

Відповідно до частини третьої статті 61 КПК України цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

В ході судового розгляду ОСОБА_10 та ОСОБА_6 відмовилися від цивільних позовів, вказали, що обвинувачена всю завдану шкоду відшкодувала.

Враховуючи, що цивільні позивачі ОСОБА_10 та ОСОБА_6 відмовилися від позовів у зв`язку із добровільним відшкодуванням збитків, тому провадження у справі в частині вказаних цивільних позовів потерпілих підлягає закриттю.

Процесуальні витрати на залучення експертів стороною обвинувачення, у сумі 5739,64 грн. слід стягнути з обвинуваченої на користь держави на підставі ст. 124 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в т.ч. запобіжні заходи не застосовувались, клопотань про їх застосування суду не подавалося. Речові докази у кримінальному провадженні не долучалися.

Керуючись ст. ст.368,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного основного покарання, з випробовуванням та встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на залучення експертів сторони обвинувачення, у сумі 5739,64 (п`ять тисяч сімсот тридцять дев`ять гривень шістдесят чотири копійки) грн. на користь держави.

Провадження у справі за цивільними позовами ОСОБА_10 та ОСОБА_6 закрити.

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення. Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1