Провадження № 1-в/761/16/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання провідного інспектора Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про звільнення від покарання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чорнобиля Київської області, громадянина України, українця, який мешкає за адресою - АДРЕСА_1 , не судимого,

засудженого 13.01.2022 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва звернулася провідний інспектор Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 з поданням про звільнення ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.01.2022.

На обґрунтування подання його ініціатор зазначила, що вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.01.2022 ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Представник органу пробації, посилаючись на те, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», просив у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, звільнити ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.01.2022.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував, вважав, що є правові підстави для звільнення ОСОБА_5 від покарання.

Представник органу пробації та засуджений, будучи належним чином повідомленими про час та дату судового засідання, до суду не прибули.

Зазначена обставина відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України не є перешкодою у розгляді вказаного подання.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши подання та долучені до нього документи, дійшов висновку про таке.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

На день вчинення діяння, за яке ОСОБА_5 13.01.2022 засуджений Києво-Святошинським районним судом Київської області, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли у редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими встановлювалася адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума у розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної Податковим кодексом України для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2019 у розмірі 1921 грн.

Отже, податкова соціальна пільга у 2019 році складала 960,50 грн.

Водночас, 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Згідно з чинною редакцією ч. 1 ст. 51 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію у часі.

Відповідно до ст. 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання.

Отже, наведені норми законодавства, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію у часі.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.01.2022 ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Зі змісту вказаного вироку вбачається, що ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК, оскільки 17.12.2019 вчинив крадіжку майна на суму 554, 20 грн.

Отже, з урахуванням Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, завдана ОСОБА_5 матеріальна шкода у розмірі 554, 20 грн. не перевищує розмір двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2019 році становив 1921 грн.

Відтак, суд дійшов висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, за яким ОСОБА_5 засуджений вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.01.2022.

Враховуючи вищевикладене, наявні підстави для задоволення подання представника органу пробації та звільнення ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.01.2022.

Керуючись ст. 2-5, 74 КК України, ст. 284, 369-372, 376, 479-2 КПК України, суд

у х в а л и в :

Подання провідного інспектора Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від покарання, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України (справа № 369/2328/20), у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На ухвалу прокурором, засудженим, його захисником упродовж семи днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Головуючий суддя ОСОБА_1