Справа № 302/1644/24
Провадження № 1-кп/302/196/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 рокуселище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань в селищі Міжгір`я кримінальне провадження, відомості про яке внесені 03 жовтня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Верхній Бистрий Міжгірського району Закарпатської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянин України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2024 року біля 13.00 години, ОСОБА_4 , знаходячись на АДРЕСА_1 , з метою викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю володільця, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, в умовах воєнного стану викрав: мобільний телефон марки «Redmi 10А», чорного кольору, ринкова вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/107-24/11226-ТВ від 24.10.2024 становить 3328 гривні 00 копійок, з наявними в ньому сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», ринкова вартість якої, згідно довідки керуючого магазину «Рукавичка», становить 150 гривень 00 копійок та сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАт "ВФ Україна", ринкова вартість якої, згідно довідки керуючого магазину «Рукавичка», становить 200 гривень 00 копійок. Після викрадення чужого майна, маючи можливість ним вільно розпоряджатись, взяв телефон з наявними в ньому сім-картками та попрямував в напрямку свого місця проживання не повідомивши будь-кого із сторонніх осіб, аж до надання пояснення працівникам поліції, за місцем свого проживання, під час чого добровільно видав предмет посягання у кримінальному провадженні та написав відповідну заяву.

Отже, своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3678 гривень 00 копійок.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та який в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23 липня 2024 року №469/2024 продовжено з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб та крайній раз Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 28 жовтня 2024 року № 740/2024.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану тобто злочин, передбачений частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненому злочині визнав повністю.

Вирішуючи питання щодо обсягу дослідження доказів суд установив, що фактичні обставини справи повністю визнаються учасниками справи, відповідно до їх викладу в обвинувальному акті та не оспорюються ними. При цьому суд з`ясував чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин та перевірив добровільність їх позицій.

Суд роз`яснив учасникам справи, що у випадку визнання ними обставин провадження, може бути визнано недоцільним дослідження доказів на підтвердження таких обставин, в такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників справи, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які підтверджують подію кримінального правопорушення та вину ОСОБА_4 у його вчиненні та ніким не оспорюються.

Відповідно до частин третьої й четвертої статті 349 КПК України суд обмежив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням даних, які характеризують його особу.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав суду показання, що знаходячись на АДРЕСА_1 , з метою викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю володільця викрав мобільний телефон марки «Redmi 10А». Після викрадення чужого майна, маючи можливість ним вільно розпоряджатись, взяв телефон з наявними в ньому сім-картками та попрямував в напрямку свого місця проживання не повідомивши будь-кого із сторонніх осіб, аж до надання пояснення працівникам поліції, за місцем свого проживання, під час чого добровільно видав предмет посягання у кримінальному провадженні та написав відповідну заяву.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, належним чином проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, принципу його законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації, при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, дані про особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, офіційно не працевлаштований, на обліку психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття й активне сприяння в розкритті злочину.

Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

З досудової доповіді Хустського районного сектору філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області від 25.11.2024 року ОСОБА_4 вбачається, що ризик вчинення повторно кримінального правопорушення, як і ризик небезпеки обвинуваченої для суспільства чи окремих осіб оцінюється як середній, що, на думку, органу пробації свідчить про можливість виправлення її без ізоляції від суспільства.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид і міру покарання у межах, установлених у санкції частини 4 статті 185 Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винуватого, фактичні обставини справи, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, з врахуванням загальних засад призначення покарання, регламентованих ст. 65 КК України, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання, не пов`язане з ізоляцією його від суспільства та знаходить достатні підстави для застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України та звільнення його від покарання протягом випробувального строку мінімальної тривалості.

Підстав для застосування положень статі 69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню потерпілим ОСОБА_5 не заявлено.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.124, ст.126 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням у даному кримінальному провадженні експертів для проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/107-24/11226-ТВ від 24.10.2024 в сумі 1989,75 гривні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід в ході досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався та підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Керуючись статтями 368, 369-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням з установленням іспитового строку тривалістю один рік, зобов`язавши засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням у даному кримінальному провадженні експертів для проведення судової товарознавчої експертизи за № СЕ-19/107-24/11226-ТВ від 24.10.2024 в сумі 1989 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривня 75 копійок ( банк ГУК в Закарпатській області/ Ужгородська тг/24060300, р/р UA0007493 або банк ГУК в Закарпатській області/ Мукачівська тг/24060300, р/р UA0007383).

Речові докази, які зберігаються в потерпілого ОСОБА_5 : мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 10А», чорного кольору IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , 4/64 GB, з сім-картками операторів мобільного зв?язку ПрАТ «Київстар» та ПрАт "ВФ Україна", залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1