Справа № 199/4139/25
У Х В А Л А

31 березня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ДРУП № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Дніпропетровська, громадянка України, з середньою освітою, не заміжня, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не маюча, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та мешкаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000324 від 29.03.2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділу поліції №1 ДРУП № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000324 від 29.03.2025 року.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України, що встановлено зібраними під час досудового розслідування доказами. Враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України просить застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання і просив задовольнити його з підстав викладених в ньому. Зазначив, що на даній стадії досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які свідчать про причетність ОСОБА_4 , до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України, за якими їй було повідомлено підозру та існують ризики, передбачені п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тому менш суворі запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть забезпечити уникнення вказаних ризиків з боку підозрюваного

Підозрювана та її захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у виді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення прокурора, пояснення підозрюваної та її захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчим суддею встановлено таке.

В провадженні СВ ВП №1 ДРУП № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000324 від 29.03.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29 березня 2025 року приблизно о 14:30 годині, достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово було продовжено, прибула до приміщення кафе «Транспортник», яке розташоване по вулиці Куликівська, 23 у місті Дніпро. Перебуваючи в приміщені вищевказаного кафе, поряд з ОСОБА_4 також перебували інші відвідувачі, серед яких був ОСОБА_7 . У ОСОБА_4 , 29 березня 2025 року приблизно о 14:40 годині, виник злочинний умисел направлений на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю відносно інших відвідувачів, які перебували в кафе «Транспортник», яке розташоване по вулиці Куликівська, 23 у місті Дніпро.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_4 , 29 березня 2025 року приблизно о 14:45 годині, продовжуючи перебувати в приміщені кафе «Транспортник» по вулиці Куликівській, 23 у місті Дніпро, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, у присутності вищевказаних осіб, безпідставно почала висловлюватися нецензурною лайкою. В свою чергу, ОСОБА_7 , побачивши безпідставні хуліганські дії ОСОБА_4 та намагаючись їх припинити, зробив останній усне зауваження попрохавши її вийти з приміщення кафе «Транспортник» та супроводжуючи ОСОБА_4 , ОСОБА_7 вийшов разом з останньою на вулицю.

29 березня 2025 року приблизно о 15:00 годині, ОСОБА_4 перебуваючи на сходах перед входом до кафе «Транспортник», який розташований по вулиці Куликівській, 23, не реагуючи на вказане зауваження, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві продовжила вчиняти хуліганські, висловлюючись нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_4 штовхнула ОСОБА_7 обома руками в область грудної клітини, від чого ОСОБА_7 впав спиною на асфальт.

Не зупиняючись на досягнутому, перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_4 звернула увагу, що на асфальті неподалік від будівлі кафе «Транспортник» знаходиться камінь, та взявши його обома руками, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, приблизилась до потерпілого ОСОБА_7 , який продовжував лежати спиною на асфальті. Після чого, ОСОБА_4 утримуючи камінь обома руками, кинула його в область голови потерпілого ОСОБА_7 , чим піддала небезпеці його життя та здоров`я.

Далі, ОСОБА_4 , перебуваючи у близькості з потерпілим ОСОБА_7 , висловлюючись в його бік нецензурною лайкою, своєю правою ногою нанесла декілька ударів в область голови потерпілого. Після чого, не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, ОСОБА_4 того ж дня, близько 15:05 годині, перебуваючи біля кафе «Транспортник», розташованого по вулиці Куликівській, 23 у місті Дніпро, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, знову взяла обома руками камінь та нанесла один удар потерпілому ОСОБА_7 в область голови.

Доводячи свій злочинний умисел направлений на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, до кінця, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у хуліганстві, тобто у грубому порушені громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.03.2025 року приблизно о 15:00 годині знаходячись поблизу кафе «Транспортник», який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Куликівська, буд. 23, перебуваючи спільно із раніше незнайомим потерпілими ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті виниклого словесного конфлікту між ОСОБА_4 , з одного боку та ОСОБА_7 з іншого боку, виникла сварка, під час якої, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , з мотивів особистих раптово виниклих неприязних стосунків. Так, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та вказаний час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому з мотивів особистих раптово виниклих неприязних стосунків, піднявши з асфальтного покриття цеглину та утримуючи в руках, навмисно нанесла не менше трьох ударів, в область голови потерпілому ОСОБА_7 , чим спричинила тілесні ушкодження, згідно довідки виданої КНП «Міська клінічна лікарня №6» ДМР від 29.03.2025, ОСОБА_4 , у вигляді: ВЧМТ, СГМ, перелом правої тім`яної та скроневої кісток, забійні рани лобної ділянки.

Умисні дії, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, кваліфікуються за ч.1 ст.121 КК України

29.03.2025 року о 19:00 год. затримано ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.

30.03.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України

Обґрунтованість підозри та причетність особи, до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події від 29.03.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; довідками з лікарень; протоколами допиту свідків; протоколом огляду відеозапису.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчинені кримінального правопорушення в якому він підозрюється. Вказана обставина може бути врахована судом при обранні відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу, оскільки остання підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час судового розгляду клопотання обґрунтовано підтверджено наявність ризиків, передбачених у п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те що, підозрювана ОСОБА_4 , знаючи про тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів і за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років, з метою уникнення відповідальності за вчинений нею злочин, може переховуватись від суду.

Про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те що, ОСОБА_4 , під час досудового розслідування стало відомо особисті дані та адреси мешкання потерпілого, свідків, остання може впливати на них з метою зміни змісту їх показань які вони будуть давати під час судового розгляду. Так, не виключено, що ОСОБА_4 , у разі обрання їй іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може скоїти відносно встановлених свідків кримінальні правопорушення, з метою незаконного впливу на останніх.

Водночас відомості про наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України а саме те що, ОСОБА_4 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки остання ніде не працевлаштована, законного джерела прибутку не має, що надає органам досудового розслідування підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 , існує за рахунок грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, не підтверджена матеріалами клопотання.

Враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд приймає до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Враховуючи викладені вище обставини, можливо зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, застава, чи особисте зобов`язання не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не відповідає тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень та особі підозрюваної; застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки є недоцільним з урахуванням того, наразі до прокурора або слідчого не надходили письмові зобов`язання від будь-кого щодо взяття підозрюваної на поруки; запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не здатний забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, оскільки вона може переховуватися від органів досудового розслідування та суду..

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів і відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі Браво проти Італії», факти, що викликали підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Крім того, у справі Москаленко проти України, Європейський суд з прав людини зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, вважаю, що такі ризики підставно існують.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі підозрюваного оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

З урахуванням положень ст.ст. 132, 176-179, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, сукупності зазначених обставин кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання про тримання під вартою є обґрунтованим, його слід задовольнити та обрати стосовно підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. З урахуванням особи підозрюваної, обставин вчинення інкримінованого діяння слідчий суддя вважає за доцільне не визначати розмір застави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.131, 132, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 202, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ДРУП № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням її у державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» Управління державної пенітенціарної служби у Дніпропетровській області строком на 60 діб, а саме до 27 травня 2025 року до 19:00 годин включно, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали до 27.05.2025 року до 19:00 годин включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

31.03.2025