Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/46/25
номер провадження 1-кп/368/124/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2025 року м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_1

При секретарі - ОСОБА_2

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області в м. Кагарлик кримінальне провадження за ч. 2 ст. 194 КК України, яке внесено 10.11.2024 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002203 відносно обвинуваченого:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобода Кагарлицького району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, освіта неповна середня, неодруженого, раніше не судимого, -

- якому в рамках даного кримінального провадження 11.11.2024 року органом досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (тяжкого злочину), яке передбачено:

- ч. 2 ст. 194 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, -

- відносно якого в рамках даного кримінального провадження під час досудового розслідування було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту (термін дії ухвали до 10.01.2025 року), та станом на час винесення вироку запобіжний захід не обрано, -

- за участі сторін кримінального провадження:

- сторона обвинувачення:

Прокурор - ОСОБА_4

- сторона захисту:

Обвинувачений - ОСОБА_3

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Суд, ретельно перевіривши докази по кримінальному провадженню, оцінивши докази на підставі ст. 94 КПК України з точки зору їх об`єктивності, належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку щодо ухвалення обвинувального вироку у відношенні ОСОБА_3 , обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Згідно ч. 2 ст. 373 КПК України якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені Законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно, даний обвинувальний вирок у відношенні ОСОБА_3 ухвалено за наявності таких підстав:

1) дійсно, вчинене кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 194 КК України;

2) доведено, що кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 194 КК України, яке відбулося 07.11.2024 року, орієнтовно 23 годині, та в якому обвинувачується ОСОБА_3 , - вчинене саме ОСОБА_3 ;

3) доведено, що в діях обвинуваченого ОСОБА_3 , які мали місце 07.11.2024 року, орієнтовно о 23 годині, - міститься склад злочину, який передбачено ч. 2 ст. 194 КК України.

Суд зазначає, що доведення вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, - цілком і повністю покладається на сторону обвинувачення (прокурора в судовому засіданні).

Проте, під час судового слухання справи сторона захисту, - обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник, - адвокат ОСОБА_5 , - ніяким чином не спростовували невинуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, по якому йому пред`явлено обвинувачення стороною обвинувачення, і тому обвинувачений ОСОБА_3 має бути засудженим у повній відповідності з Законом, так як суд вважає, що сторона обвинувачення, - зокрема, прокурор, в судовому засіданні на підставі комплексу доказів у кримінальному провадженні, які були зібрані під час досудового слідства органом досудового розслідування, та які були судом досліджені в судовому засіданні, - довела належним чином винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 194 КК України, з урахуванням положень ст.17 КПК України.

Слід зазначити, що положення ст. 17 КПК України закріплює одне з найважливіших положень демократичної, правової держави, що знайшло своє відображення у ст. 62 Конституції України, у п. 1 ст. 11 ЗДПЛ, п. 2 ст. 6 КЗПЛ, п. 2 ст. 14 МПГПП, принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, які піддаються затриманню чи ув`язненню будь яким чином, ч. 2 ст. 2 КК України,- презумпцію невинуватості.

При цьому, суд вважає, що сторона обвинувачення, - прокурор, - в судовому засіданні належними та допустимими доказами (які будуть судом вказані та проаналізовані нижче по тексту вироку) довела винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 поза розумним сумнівом у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 194 КК України.

Підстав для ухвалення виправдовувального вироку у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 з урахуванням аналізу доказів, наданих стороною обвинувачення, - немає, тому в даному випадку суд постановлює обвинувальний вирок, по якому обвинуваченого ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 194 КК України, та, відповідно, - призначити покарання у повній відповідності з положеннями КК України, - з урахуванням правових позицій як сторони обвинувачення, так і з врахуванням правової позиції потерпілої сторони, правової позиції сторони захисту (обвинуваченого, захисника обвинуваченого).

В даному випадку суд вважає, що органами досудового слідства всебічно, повно і неупереджено було досліджено обставини кримінального провадження, виявлено обставини, які викривають обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, також встановлено, що відсутні обставини, які виправдовують обвинуваченого, (проте, - наявні обставини, які пом`якшують кримінальну відповідальність) обвинуваченого, виявлено інші обставини вчиненого злочину, надано їм належну правову поведінку, в ході розслідування прийнято законні та неупереджені процесуальні рішення на підставі ст. 9 КПК України.

При винесенні даного вироку судом було вирішено питання, які зазначені в ст. 368 КПК України, - з дотриманням вимог, які зазначені в ст. 374 КПК України.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:

- орієнтовно 07.11.2024 року (точну дату та час в судовому засіданні встановити не вдалося), - на мобільний телефон обвинуваченого ОСОБА_3 марки «Honor», - в месенджер «Telegram», надійшло повідомлення від невстановленої особи (особу не встановлено ні під час досудового розслідування, ні під час судового слухання кримінального провадження), - з ніком « ОСОБА_6 », яка запропонувала обвинуваченому ОСОБА_3 за грошову винагороду в сумі 210000 (дві сті десять тисяч) гривень здійснити підпал трансформатора на залізничній колії, або поштове відділення, або приміщення сільської ради, на що обвинувачений ОСОБА_3 погодився.

Після пропозиції невстановленої особи щодо здійснення підпалу, - у обвинуваченого ОСОБА_3 виник прямий, злочинний умисел на пошкодження чужого майна загальнонебезпечним способом, - з метою отримання прибутку.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 повідомив невстановленій особі про те, що має намір здійснити підпал приміщення адміністративної будівлі Слобідського старостинського округу Кагарлицької міської територіальної громади Обухівського району Київської області.

Далі, обвинувачений ОСОБА_3 , реалізуючи свій раніше обумовлений з невстановленою особою злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, з метою підготовки до вчинення кримінального правопорушення, - 09.11.2024 року отримав від невстановленої особи на свою банківську картку, - ПАТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_1 , - грошові кошти в сумі 220 грн., - для придбання бензину, після чого, - обвинувачений ОСОБА_3 орієнтовно о 21 год. 09.11.2024 року придбав у плстикову пляшку 4 літри бензину «А-95», - на АЗС «Укрнафта» за адресою: 09201, Київська область, Обухівський район, м. Кагарлик, вул. Столична, 82.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_3 , реалізовуючий свій злочинний умисел, - орієнтовно о 23 год. 09.11.2024, взявши пластикову пляшку з бензином, прийшов до приміщення адміністративної будівлі Слобідського старостинського округу Кагарлицької міської територіальної громади Обухівського району Київської області, розташованого за адресою: Київська область Обухівський район с. Слобода вул. площа Слави, 67, де, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, використовуючи заздалегідь підготовлене знаряддя злочину, а саме, - пластикову пляшку з бензином та запальничку, - здійснив підпал вікна, розташованого зліва від вхідних дверей зазначеного приміщення, (скло в якому попередньо розбив каменем), в результаті чого вікно приміщення загорілося та зазнало пошкоджень.

Далі, з метою отримання коштів за підпал, та для підтвердження здійснення підпалу, та на виконання вказівки невстановленої під час досудового розслідування особи,- обвинувачений ОСОБА_3 здійснив відеофіксацію вчиненого підпалу на власний мобільний телефон марки «Honor», та, пересвідчившись, що він досяг бажаного результату та вказане приміщення горить, - із місця вчинення кримінального правопорушення, - зник.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 , як підтвердження факту виконаної ним роботи, - перекинув відеофіксацію вчиненого підпалу з власного мобільного телефону марки «Honor», - невстановленій слідством особі в месенджері «Telegram», за що отримав на свою банківську картку ПАТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_1 , грошовий переказ коштів в сумі 23 000 грн.

В результаті вказаних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 Слобідському старостинському округу Кагарлицької міської територіальної громади Обухівського району Київської області, - завдано майнової шкоди.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 194 КК України, - як умисні, протиправні дії, які виразилися у вчиненні умисного пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, - та які є підставою кримінальної відповідальності обвинуваченого.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України.

Отже, підставою кримінальної відповідальності є вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння (кримінального правопорушення), яке містить склад злочину, передбаченого КК України, а саме, склад злочину, який передбачено ч. 2 ст. 194 КК України, тобто, при наявності об`єктивних (об`єкт, діяння, наслідки, причиновий зв`язок), і суб`єктивних (суб`єкт, вина, мотив, мета) ознак, які характеризують суспільно небезпечне діяння обвинуваченого як злочин, відповідно, сукупність таких ознак має назву «склад злочину».

Відповідно, кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок обвинуваченого ОСОБА_3 піддатися осуду з боку держави України і бути покараним, у повній відповідності з Законом.

Такий обов`язок виник з моменту вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 194 КК України і створює тим самим кримінальні правовідносини між обвинуваченим ОСОБА_3 і державою Україна.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням хє передбачене КК України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Суб`єкт кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 194 КК України, - це фізична особа, якій до моменту вчинення злочину виповнилося 14 років.

Згідно ч. 1 ст. 6 КК України особи, які вчинили кримінальні правопорушення на території України, підлягають кримінальній відповідальності за КК України.

Отже, територіальний принцип просторової дії кримінального закону України сформульований в ч. 1 ст. 6 КК України.

Відповідно, особами, які вчинили кримінальне правопорушення на території України, можуть бути громадяни України, іноземці, які не користуються правом особистої недоторканості і дипломатичного імунітету, а також особи без громадянства.

Судом встановлено, що обмежень, які вказані вище, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , який є громадянином України, - немає, відповідно, - обвинувачений ОСОБА_3 може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за Законом України, тобто, - може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 194 КК України.

Далі, обґрунтування судом правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 194 КК України (склад кримінального правопорушення):

В даному випадку безпосереднім об`єктом є відносини власності.

Предметом кримінального правопорушення, - майно, що належить потерпілій юридичній особі, - Кагарлицькій міській раді Обухівського району Київської області, а саме, - вікно металопластикове, підвіконня металопластикове.

Об`єктивна сторона складу злочину, - дії ОСОБА_7 , спрямовані на умисне, протиправне пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу.

Кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 194 КК України в даному випадку, - є пошкодження майна шляхом підпалу.

Підпал, - знищення чи пошкодження майна вогнем, коли створюється загроза життю чи здоров`ю людей або заподіяння великих матеріальних збитків, загроза знищення інших матеріальних об`єктів.

Інших кваліфікуючих ознак, - в даному кримінальному провадженні, - не встановлено.

Суб`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 194 КК України, - в даному випадку вина характеризується прямим умислом обвинуваченого ОСОБА_3 на пошкодження чужого майна.

Суб`єктом вчинення кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 194 КК України є фізична, осудна особа, якій на момент вчинення кримінального правопорушення виповнилося 14 років.

Обвинувачений ОСОБА_3 є суб`єктом кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 194 КК України, так як на момент вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 є повнолітнім, є осудною особою (що підтверджується висновком судово психіатричної експертизи).

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 194 КК України визнав повністю, беззаперечно, та погодився давати в судовому засіданні показання, та надав суду наступні показання:

- йому судом роз`яснено в судовому засіданні його права та обов`язки, які йому зрозумілі, та додаткового роз`яснення не потребують;

- йому роз`яснено судом в судовому засіданні положення ст. 18 КПК України (свобода від самовикриття), та положення ст. 63 Конституції України (що він не несе кримінальної відповідальності за відмову від дачі показань щодо себе), проте, - незважаючи на вищевказані положення права, - він не відмовляється від дачі показань та відповідати на запитання у часників процесу (прокурора, захисника, суду);

- свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 194 КК України, - визнає повністю і беззаперечно;

- обставини вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, які зазначені в обвинувальному акті, який зачитав прокурор, - відповідають дійсності та ним не оспорюються;

- добвати щось більше до обставин, які вказані в обвинувальному акті він не може, а тому буде відповідати на уточнюючі запитання суду.

На запитання суду обвинувачений ОСОБА_3 відповів наступне:

- він з дитинства ріс в неповній сім`ї, - батька взагалі в нього не було, - мати виховувала його сама;

- окрім нього у нього є ще дві рідіні сестри;

- мати в нього померла, коли він був ще неповнолітнім, відповідно, - він фактично сирота;

- після смерті матері йому допомагала держава наданням пенсії, та допомагав директор ПТУ, в якому він навчався, - інших джерел до існування він не мав;

- він зростав в постійній скруті, адже його матері було тяжко одній утримувати трьох дітей;

- він ніколи не мав ні велосипеда ні інших транспортних засобів;

- він ніколи не мав ні комп`ютера, ні ноутбука, ні телефону, телефон у нього з`явився, коли почав отримувати пенсію як сирота та стипендію;

- він не мав фактично ніколи кишенькових коштів, великих сум коштів ніколи не тримав в руках;

- можливо із за того, що хотів заробити трохи грошей на проживання і погодився на вчинення кримінального правопорушення;

- визнає, що мотивом вчинення ним кримінального правопорушення, - є корисливий мотив, а метою вчинення кримінального правопорушення було отримання коштів, бо він хотів матеріально допомогти своїм сестрам і собі придбати дерякі необхідні речі;

- всі його родичі засуджують його за вчинення цього кримінального правопорушення, і йому соромно перед родичами;

- йому соромно не тільки перед родичами, а і перед іншими людьми;

- він просив вибачення у своїх родичів, бо йому соромно, просив ходив вибачення у голови села, яка йому пояснила, що в цьому житті легких грошей не буває і станом на даний час він усвідомив це;

- просить у всіх вибачення за скоєне ним крмінальне правопорушення та обіцяє більше взагалі кримінальних правопорушень не вчиняти;

- просив суд суворо його не карати та не призначати йому покарання, яке буде пов`язане з позбавленням волі;

- в разі призначення йому умовного терміну покарання погоджується на обмеження, які матиме на протязі іспитового строку, - бажає працевлаштуватися та пройти пробаційну програму;

- погодився на покарання, на якому наполягав прокурор в судовому засіданні та не зперечував проти покладення на нього обов`язків, які передбачені ст. 76 КК України, та на покладенні яких наполягав прокурор.

Суд, оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 , - вважає їх логічними, послідовними, та такими, які відповідають фактичним обставинам справи, які встановлені судом в судовому засіданні з належних та допустимих доказів, наданих стороною обвинувачення (прокурором).

Також суд зазначає, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 не йдуть всупереч іншим доказам, які надані стороною обвинувачення (прокурором), а, - навпаки, - підтверджують обставини, на існуванні яких наполягав прокурор в судовому засіданні.

Відповідно, з огляду на вищевказані обставини справи, встановлені в судовому засіданні, - суд поза розумним сумнівом вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 194 КК України, та вчинене дане кримнальне правопорушення саме за тих обставин і в умовах, які зазначені в обвинувальному акті, та на існуванні яких наполягав прокурор в судовому засіданні.

Що стосується потерпілої сторони, то в матеріалах справи міститься письмова заява клопотання представника потерпілої юридичної особи, - Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області, в якій представник потерпілої юридичної особи просить суд слухати дане кримінальне провадження без його участі, що стосується призначення виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , - потерпіла юридична особа покладається на розсуд суду.

Окрім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, - його вина, на думку суду. повністю підтверджена належними та допустимими письмовими доказами, які були надані прокурором в судовому засіданні, а саме:

- Витягом з Єдиного Реєстру Досудових Росзслідувань (ЄРДР) з кримінального провадження № 0002203 від 10.11.2024 року.

З даного реєстру вбачається первинна фабула кримінального правопорушення, вбачається місце та орієнтовний час вчинення кримінального правопорушення, вид кримінального правопорушення (його кримінально правова кваліфікація);

- Карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону.

З даного доказу вбачається, що повідомлення представника потерпілої юридичної особи щодо здйснення підпалу адміністративної будівлі зареєстровано в журналі ЄО за № 6659 від 10.11.2023 року.

З даного доказу вбачається орієнтовний час вчинення кримінального правопорушення, вид кримінального правопорушення (його кримінально правова кваліфікація);

Отже, що стосується карток первинного обліку інформації та витягу з ЄРДР, - вони, звісно, - не є прямими доказами на вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, - це є лише процесуальні документи, які засвідчують процесуальний рух кримінального провадження, а саме, - його початок (з моменту внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР по заяві представника потерпілої особи), проте, відомості, які містяться в таких відомостях, - мають все ж значення для винесення законного, обгрунтованого вироку в даному кримінальному провадженні, адже з них можливо встановити дату внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР, орієнтовний час вчинення кримінального правопорушення, місце вчинення кримінального правопорушення, орієнтовні наслідки вчиненого кримінального правопорушення, попередню правову кваліфікацію виявленого кримінального правопорушення.

- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.11.2024 року.

З даного доказу вбачається орієнторвний час та місце вчинення кримінального правопорушення, вбачається вид кримінального правопорушення (пошкодження майна шляхом підпалу);

- Актом про пожежу від 10.11.2024 року.

Даний акт складено фахівцем відділу організації заходів цивільного захисту Обухівського районного управління Головного управління ДСНС України в Київській області.

З даного доказу вбачається, що було зафіксовано підпал адміністративної будівлі Слобідського Старостинського округу Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Слобода, Площа Слави, 67, власником якої (адміністративної будівлі) є Кагарлицька міська рада Обухівського району Київської області.

З даного доказу вбачається, що місцем виникнення пожежі є вікно адміністративної будівлі.

В акті вказано, що причиною пожежі є занесення стороннього джерела запалення;

- Висновком про причини виникнення пожежі від 11.11.2024 року з фототаблицею до нього (загалом 5 фото), який складено Обухівським районним управлінням ГУ ДСНС України в Київській області.

Згідно вищевказаного висновку, - ймовірною причиною пожежі, яка сталася 10 листопада 2024 року, за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Слобода, площа Слави, 67, яка виникла в адміністративній будівлі Слобідського Старостинського округу Кагарлицької ради могло послужити занесення стороннього джерела запалення;

- Протоколом огляду місця події від 10.11.2024 року з фототаблицею до нього (загалом 6 фото).

З даного протоколу вбачається місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, вбачаються наслідки вчинення такого кримінального правопорушення.

Також вбачається, що під час проведення первинної слідчої дії у виді огляду місця події слідчим вилучено речі, які в подальшому були визнані слідчим речовими доказами, та у відношенні яких було проведено ряд судових експертиз, а саме, - вилучено пожежне сміття, дві серветки, пляшку ємкістю 5 л з речовиною, з пляшки та з кришки бутилки було знято сліди папілярних ліній, (які в подальшому вналсідок експертизи було ідентифікеовано як сліди папілярних ліній, якіналежать обвинуваченому ОСОБА_3 );

- Протоколом проведення слідчого експертименту від 11.11.2024 року.

З даного доказу вбачається, що під час проведення слідчої дії у виді слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_3 в добровільному порядку розказував та ретельно показував механізм вчинення ним кримінального правопорушення, - підпалу адміністративної будівлі, яка належить потерпілій юридичній особі, - Кагарлицькій міській раді Обухівського району Київської області.

Суд зауважує, що слідчий експеримент проводився в присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_3 , - адвоката ОСОБА_5 .

Від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , - заяв, клопотань, зауважень під час проведення слідчої дії слідчого експерименту, - не надходило, а тому слід вважати, що слідча дія проведена з дотриманням вимог КПК України, які регулюють проведення слідчої дії у виді слідчого експерименту, а тому суд вважає, що дані, отримані під час даної слідчої дії, - є належними та допустимими доказами на доведення факту вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 194 КК України;

Протоколом огляду речей від 11.11.2024 року з фототаблицею до нього (загалом 32 фото)..

З даного доказу вбачається, що слідчим було оглянуто мобільний телефон обвинуваченого ОСОБА_3 .

Під час огляду телефону вдалося встановити механізм готування до злочину, - шляхом встановлення змісту переписки обвинуваченого ОСОБА_3 з невстановленою досудовим розслідуванням особою « ОСОБА_8 ».

Також встановлено, що на мобільному телефоні обвинуваченого ОСОБА_3 міститься вхід до мобільного додатку «Ощадбанк», - та додаток до нього «Картка Зарплатна», - з чого вдалося виявити, що перед вчиненням кримінального правопорушення на зарплатну карточку обвинуваченого було перераховані кошти в сумі 200 (двісті) гривень на придбання бензину;

- Висновком судової дактилоскопічної експертизи № СЕ 19/111 24/67444 Д від 19.11.2024 року з фототаблицею до неї.

Згідно висновку вищевказаної експертизи, - сліди пальців рук, які виявлені на пластиковій пляшці ємкістю 5 л, в якій знаходилася рідина, схожа на бензин, та яка (пластикова пляшка) була виявлена біля адміністративної будівлі, яка належить Кагарлицькій міській раді Обухівського району Київської області (на місці вчинення кримінального правопорушення), - належать обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2

- Висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ 19/111 24/67432 ФХД від 12.12.2024 року з фототабюлицею до нього.

Згідно висновку вищевказаної експертизи, - рідина, яка виявлена в пластиковій пляшці ємкістю 5 л, та яка (пластикова пляшка) була виявлена біля адміністративної будівлі, яка належить Кагарлицькій міській раді Обухівського району Київської області (на місці вчинення кримінального правопорушення), - є змінений бензин, - що підтверджує показання обвинуваченого Шевченка, що підпал він здійснив за допомогою бензину;

- Висновком експерта № СЕ 19/111 24/66973 БД від 14.01.2025 року з табличею та зображенням до неї.

Результатом проведення вищевказаної експертизи є те, що встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

Показання свідків:

Що стосується показань свідків, то в судовому засіданні прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , - відмовився від допиту свідків, які зазначені в реєстрі, так як вважав, що показань обвинуваченого та письмових доказів, приєднаних ним до матеріалів кримінального провадження на стадії судового слухання справи, - достатньо на підтвердження факту вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 194 КК України.

Суд вважає, що відмова від допиту свідків, - це є процесуальне право прокурора, який використовує надані йому права КПК України, окрім того, - сторона захисту (обвинувачений та його захисник), - в судовому засіданні не заперечували проти того, щоб не допитувати свідків.

Матеріали кримінального провадження, що характеризують особу ОСОБА_7 :

- згідно паспорту громадянина України, ID - картка № НОМЕР_2 , який видано 06.10.2020 року органом 3231, - обвинувачений ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Слобода Кагарлицького району Київської області, має РНОКПП: НОМЕР_3 , відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 є суб`єктом вчинення кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 194 КК України, так як суб`єктом вчинення даного кримінального правопорушення є фізична осудна особа, яка на момент вчинення кримінального правопорушення досягла віку 14 ти років.

- Згідно довідки вимоги про судимість № 36 11112024/32012, станом на 11.11.2024 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Слобода Кагарлицького району Київської області, громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_1 , - відмостей про притягнення до кримінальної відповідальності, чи судимостей немає, відповідно, - станом на час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, - обвинувачений ОСОБА_3 є таким, який раніше не судимий;

- Згідно довідки № 420, яка видана 11.11.2024 року Комунальним некомерційним підприємством Кагарлицької міської ради «Кагарлицька Багатопрофільна лікарня», - обвинувачений ОСОБА_3 , 2006 року народження, проживаючий за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Слобода, - в наркологічному кабінеті КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня», - не спостерігався, за наркологічною допомогою не звертався;

- Згідно довідки № 458, яка видана 11.11.2024 року Комунальним некомерційним підприємством Кагарлицької міської ради «Кагарлицька Багатопрофільна лікарня», - обвинувачений ОСОБА_3 , 2006 року народження, проживаючий за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Слобода, - перебуває під медичним наглядом у лікаря психіатра КНП КМР «Кагарлицька Багатопрофільна лікарня» з 2013 року з діагнозом F 70.0.

Що стосується даної довідки, - вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 з 2013 року перебуває на обліку в лікаря психіатра, що, звісно, - передбачає наявність обгрунтованого сумніву у суб`єктності обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Проте, - стороною обвинувачення, - слідчим під час досудового розслідування правомірно, у повній відповідності до вимог КПК України на підставі постанови було призначено судово психіатричну експертизу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 , результати якої судом зазначено нижче;

- згідно висновку судово психіатричної експертизи № 420 від 11.12.2024 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :

1. ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому дій страждав на легку розумову відсталість, Б 70.0 за МКХ-10.

2. ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

3. ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому дій в хворобливому тимчасовому розладу психічної діяльності не знаходився.

4. ОСОБА_3 в даний час страждає на легку розумову відсталість, Б 70.0 за МКХ-10.

5. ОСОБА_3 в даний час може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

6. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 не потребує.

7. Даних за алкогольну/наркотичну залежність не виявлено.

З даного доказу вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 , - хоча і перебуває на обліку в психіатра з 2013 року діагнозом F 70.0., - легка розумова відсталість, - проте, - є фізичною осідною особою, а тому, - є суб`єктом вчинення кримінального правопорушення, та може бути притягнений до кримінальної відповідальності на загальних підставах, передбачених для притягнення до кримінальної відповідальності осудних фізичних осіб;

- згідно Протоколу № 39 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 10.11.2024 року, - обвинувачений ОСОБА_3 на момент освідування в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, - не перебував.

Даний доказ посвідчує ту обставину, що відсутня обставина, яка обтяжувала б кримінальну відповідальність обвинуваченого ОСОБА_3 , так як обвинувачений станом на момент вчинення кримінального правопорушення, - в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував;

- згідно довідки характеристики № 106, яка видана 11.11.2024 року Слобідським Старостинським округом Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області, - обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - по місцю проживання характеризується позитивно;

- Згідно довідки № 394, яка видана 11.11.2024 року виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області, обвинувачений ОСОБА_3 , - зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає з сестрами та племінником.

Згідно досудової доповіді органу пробації від 13.02.2025 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 :

- Дослідження інформації, що характеризує особу за місцем її проживання, умов його життєдіяльності, відносин у суспільсті, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також її імовірної небезпеки для суспільства свідчить про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Зважаючи на виявлені фактори ризику вчинення повторного правопорушення (криміногенні потреби) у випадку прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, вважаємо доцільним крім обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України, покласти на особу додаткові обов`язки, передбачені частиною 3 статті 76 КК України, зокрема:

- не виїжджати за межі України без погодження з органами пробації.

З урахуванням вимог абзацу двадцятого статті 368 КПК України орган пробації пропонує зазначену досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику прийняти до відома під час винесення рішення про міру кримінальної відповідальності у межах санкції статті інкримінованого кримінального правопорушення.

Інших доказів на підтвердження вини обвинуваченого, - стороною обвинувачення прокурором, - не надано, окрім того, - судом не взято до уваги висновки експертиз, які не містять в собі доказової бази на вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, проте, - вартість проведених експертиз слід стягнути з обвинуваченого, що судом обгрунтовано нижче по тексту в мотивувальній частині даного вироку.

Докази стороною захисту в даному кримінальному провадженні не надавалися.

Зміна обвинувачення судом в даному кримінальному провадженні не застосовувалася.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання:

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 :

- суд, дослідивши обставини скоєння обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, вважає, що в даному випадку мають місце наступні пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини:

- щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, - що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України:

- так, суд, з огляду на поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 як безпосередньо після скоєння кримінального правопорушення, так і під час досудового розслідування (стадія досудового розслідування), так і під час слухання кримінального провадження в суді (судове провадження), - суд вважає, що в діях обвинуваченого ОСОБА_3 є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся, так як обвинувачений безпосередньо після скоєння ним злочину, - ще на стадії досудового розслідування щиро розкаявся, мав належну процесуальну поведінку (з`являвся за кожним викликом до слідчого), активно сприяв розкриттю злочину, також і в судовому засіданні обвинувачений неодноразово просив вибачення за вчинення злочину, (в тому числі і під час судових дебатів), щиро каявся у скоєному злочині, просив вибачення у старости села, зазначаючи, що скоєння ним злочину, - чи не найбільша помилка в його житті;

- вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин, - що передбачено п. 5 ч. 1 ст. 66 КК України:

- так, в судовому засданні встановлено ті факти, що обвинувачений ОСОБА_3 взагалі ріс без батька, його виховувала лише мати, ще будучи неповнолітнім він втратив також матір (яка померла), відповідно, - обвинувачений фактично був позбавлений батьківського та материнського піклування, його утриманням займалися педагогічні колективи, в яких навчався обвинувачений, відповідно, - обвинувачений постійно перебував в скрутному матеріальному та сімейному становищі, - що, на думку суду, - і послугувало вчиненню обвинуваченим ОСОБА_3 злочину.

Також судом встановлено, що отриманими коштами обвинувачений ОСОБА_3 хотів матеріально допомогти своїм рідним сестрам та племіннику, а не витратити на придбання тютюнових виробів, алкоголю чи предметів розкоші.

Суд зазначає, що обставин, які б обтяжували кримінальну відповідальність обвинуваченого ОСОБА_3 , та які передбачені ст. 67 КК України, - судом в судовому засіданні, - не встановлено, про що і прокурором було зазначено також в судових дебатах.

Мотиви суду при призначенні покарання, та звільнення від відбування покарання:

- Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з положеннями ст. 65 КК України, враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення;

- особу обвинуваченого ОСОБА_3 ;

- наслідки вчиненого кримінального правопорушення;

- наявності відомостей про судимість;

- правову позицію державного обвинувача (прокурора);

- правову позицію потерпілої сторони;

- правову позицію сторони захисту (обвинуваченого та його захисника).

Правова позиція прокурора в судовому засіданні щодо визнання винуватим обвинуваченого та призначення покарання:

- в судовому засіданні (в судових дебатах) прокурор просив суд визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, та, відповідно, - просив призначити обвинуваченому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, вважав за можливе застосувати до засудженого положення ст. 75 КК України (звільнення обвинуваченого від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі), та встановити іспитовий термін строком на 2 (два) роки.

Також просив на період іспитового строку встановити засудженому обов`язки, які передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76, та п.п. 2, 3, 4 ч. 3 ст. 76 КК України.

Прокурор просив вирішити питання речових доказів, судових витрат.

Прокурор зазначив, що обирати запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу, - немає процесуальної потреби, так як обвинувачений ОСОБА_3 мав належну процесуальну поведінку як під час досудового розслідування кримінального провадження, так і під час слухання кримінального провадження в суді.

Правова позиція потерпілої сторони в судовому засіданні щодо визнання винуватим обвинуваченого та призначення покарання:

- представник потерпілої юридичної особи, - Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області, - в судових засіданнях участі не приймав, проте, - в матеріалах кримінального провадження міститься письмова заява потерпілої юридичної особи, в якій потерпіла юридична особа просить суд слухати дане кримінальне провадження без участі її представника, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Правова позиця обвинуваченого в судовому засіданні щодо винуватості його у скоєнні кримінального правопорушення, та призначення йому виду та міри покарання:

- в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 194 КК України, - визнав повністю, беззаперечно.

Обвинуваченим не оспорюються обставини скоєння ним кримінального правопорушення, які зазначені у обвинувальному акті.

Обвинувачений просив не призначати йому основне покарання, яке буде пов`язане з реальним позбавленням волі.

Обвинувачений погодився з правовою позицією прокурора щодо виду та міри покарання, а також погодився на покладення на нього обов`яків, які передбачені ст. 76 КК України (на період іспитового строку).

Правова позиця захисника обвинуваченого в судовому засіданні щодо винуватості обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, та призначення обвинуваченому виду та міри покарання:

- в судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 , - адвокат ОСОБА_5 зазначив, що так як його підзахисний беззаперечно визнав вину у скоєнні кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 194 КК України, та його підзахисний не оспорює обставини вчинення злочину, - то захисник обвинуваченого вважає, та просить суд не призначати обвинуваченому покарання, яке буде пов`язане з реальним позбавленням волі.

Захисник обвинуваченого погодився із правовою позицією прокурора щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , та погодився на покладення на його підзахисного на період іспитового строку обов`язків, які передбачені ст. 76 КК України.

Отже, з урахуванням вищевказаних правових позицій сторін процесу, та що стосується призначення обвинуваченому виду та міри покарання, суд зазначає наступне:

Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 передбачає покарання у виді:

- позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

Згідно ч. 1 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно, з огляду на санкцію ч. 2 ст. 185 КК України, положення ч.ч. 1, 2, 3, 5 ст. 12 КК України, - ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення тяжкого злочину.

Згідно положень ст. 24 КК України кримінальне правопорушення (тяжкий злочин), яке передбачене ч. 2 ст. 194 КК України, та яке вчинив обвинувачений ОСОБА_3 , - є кримінальним правопорушенням, вчиненим умисно (прямий умисел).

Отже, враховуючи ті обставини, що: обвинувачений ОСОБА_3 , - взагалі раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відповідно, - раніше не судимий, кримінальне правопорушення тяжкий злочин, - скоїв вперше, кримінальне правопорушення не пов`язане з насильством, є в наявності лише обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, при повній відсутності обставин, що обтяжують покарання (зокрема, - кримінальне правопорушення не було скоєне ні в стані алкогольного ні в стані наркотичного сп`яніння), що обвинувачений по місцю проживання характеризується позитивно, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, та враховуючи позицію державного обвинувача (прокурора), який вважав за можливе застосувати до обвинуваченого покарання, не пов`язане з позбавленням волі (застосувати положення ст.ст. 75, 76 КК України), враховуючи висновок органу пробації про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без призначення реального покарання (обмеження чи позбавлення волі), то суд вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 194 КК України, а саме, - призначити покарання у виді позбавлення волі, в розмірі, на якому наполягає представник державного обвинувачення (прокурор).

Що стосується розміру призначеного покарання, то слід призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення - тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, так як суд (враховуючи обставини справи та позицію прокурора) вважає, що призначення покарання у в такому розмірі можливе, - з огляду на особу обвинуваченого, обставини вчинення злочину, наслідків скоєного злочину.

Суд вважає, що призначення самого такого виду та міри покарання, - буде достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Також при призначенні покарання обвинуваченому суд, з огляду на обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні та позиції прокурора, - вважає за можливе застосувати положення ст. 75 КК України.

Обґрунтування позиції суду.

Згідно положень ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У цьому разі суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Що стосується розкаювання обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), то суд зазначає про ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_3 , - зглядаючись на його поведінку як під час досудового слідства, так і під час судового слухання справи, - переконав суд у своєму щирому розкаюванні.

Суд вважає, що, враховуючи поведінку обвинуваченого під час слухання кримінального провадження, яка слугує як доказ того, що обвинувачений ОСОБА_3 , - щиро розкаявся, усвідомив в повному обсязі всю протиправність своєї поведінки, що, відповідно, поруч з позицією сторони державного обвинувачення, який просить застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, - дає змогу суду застосувати при призначенні покарання у відношенні засудженого ОСОБА_3 положення ст.ст. 75, 76 КК України.

Що стосується положень ст. 76 КК України, то суд в даному випадку, застосовуючи положення даної статті матеріального права, вважає за необхідне покласти на засудженого обов`язки, які передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Також суд при призначенні покарання засудженому врахував досудову доповідь органу пробації від 13.02.2025 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якої:

- Дослідження інформації, що характеризує особу за місцем її проживання, умов його життєдіяльності, відносин у суспільсті, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також її імовірної небезпеки для суспільства свідчить про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Зважаючи на виявлені фактори ризику вчинення повторного правопорушення (криміногенні потреби) у випадку прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, вважаємо доцільним крім обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України, покласти на особу додаткові обов`язки, передбачені частиною 3 статті 76 КК України, зокрема:

- не виїжджати за межі України без погодження з органами пробації.

З урахуванням вимог абзацу двадцятого статті 368 КПК України орган пробації пропонує зазначену досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику прийняти до відома під час винесення рішення про міру кримінальної відповідальності у межах санкції статті інкримінованого кримінального правопорушення.

В даному випадку суд вважає, що вищевказана доповідь органу пробації є слушна, яка грунтується на нормах права та всебічному дослідженні особи обвинуваченого, а тому, окрім іншого, суд вважає за доцільне покласти на обвинуваченого обов`язки, які передбачено п.п. 2, 3, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме, - не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), виконувати заходи, передбачені пробаціною програмою.

Відповідно, на підставі ст. 65 КК України суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки, з застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, - з урахуванням обставин вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого та його характеризуючих обставин, які були досліджені судом, - таке покарання буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, тому суд, враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 , - взагалі раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відповідно, - раніше не судимий, кримінальне правопорушення тяжкий злочин, - скоїв вперше, кримінальне правопорушення не пов`язане з насильством, є в наявності лише обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, при повній відсутності обставин, що обтяжують покарання (зокрема, - кримінальне правопорушення не було скоєне в ні в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння), що обвинувачений по місцю проживання характеризується позитивно, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, та враховуючи позицію державного обвинувача (прокурора), який вважав за можливе застосувати до обвинуваченого покарання, не пов`язане з позбавленням волі (застосувати положення ст.ст. 75, 76 КК України), враховуючи висновок органу пробації про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без призначення реального покарання (обмеження чи позбавлення волі), то суд вважає, що до обвинуваченого необхідно застосувати такий вид покарання як позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, з застосуванням положень ст. 75 КК України, (іспитовий строк терміном на 2 роки), та положень ст. 76 КК України.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , - судом в судовому засіданні не виявлено.

Цивільний позов.

В матеріалах кримінального провадження міститься письмова заява потерпілої юридичної особи, в якій потерпіла юридична особа просить суд слухати дане кримінальне провадження без участі її представника, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Відповідно, - в межах даного кримінального провадження цивільний позов не заявлено.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд (з урахуванням положень ст. 368 КПК України).

Процесуальні рішення щодо речових доказів і документів:

- В матеріалах кримінального провадження міститься постанова слідчого про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 10.11.2024 року, згідно постановляюючої частини якої:

1. Визнати в якості речових доказів:

- пожежне сміття зовні з підвіконня вікна, приміщення Слобідського старостинського округу, яке поміщено до спеціального пакету № 2955794;

- дві серветки, які поміщено до спеціального пакету № 0943802;

- пляшку ємнісю 5 літрів з речовиною, яка зовні схожа на бензин, поміщено до спеціального пакету № PSP 4193766;

- під час оброблення пляшки ємністю 5 літрів, було виявлено та вилучено два сліди папілярних ліній, які поміщено до спеціального пакету № SUD 2018779;

- з кришки та ручки 5 літрової пляшки ємністю 5 літрів було зроблено змиви, які упаковано та поміщено в окремі паперові конверти.

2. Речові докази після проведення відповідних експертиз направити на зберігання до кімнати речових доказів Обухівського РУП ГУНП в Київській області.

В матеріалах спарви міститься квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0002203, згідно якої до кімнати зберігання речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області прийнято наступні речі:

- Спецпакет № 0026638, в якому міститься пластикова пляшка ємкістю 5 л. з бензином, з написом висновок експерта № СЕ-19/111-24/67432-ФХД. Експерт ОСОБА_9 .

Відомості про вид упаковки та написи на ній чи про написи на бирці за текстом

Номер кримінального провадження №0002203

Номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження.

Порядковий номер 25004.

В матеріалах спарви міститься квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0002203, згідно якої до кімнати зберігання речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області прийнято наступні речі:

- дві серветки, поміщені до спецпакету № PSP 0943802;

- дві банківські картки, поміщені до спецпакету № 2955325;

- мобільний телефон, вилучений у ОСОБА_3 , поміщений до спецпакету № 2391352.

Відомості про вид упаковки та написи на ній чи про написи на бирці за текстом.

Номер кримінального провадження №0002203.

Номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження.

Порядковий номер 24442 від 22.11.2024.

- В матеріалах кримінального провадження міститься постанова слідчого про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 10.11.2024 року, згідно постановляюючої частини якої:

1. Визнати в якості речових доказів:

- чоловічу куртку чорного кольору; кофту типу спортивна, темно-синього кольору; брюки чорного кольору типу джинсові, які поміщено до картонної коробки, прикріплено бірку з відповідними написами;

- кросівки білого кольору, поміщено до картонної коробки, прикріплено бірку з відповідними написами;

- мобільний телефон марки «Honor», в корпусі синього кольору, який поміщено до спеціального пакету № 2955324;

- банківську картку «Ощад Банк» НОМЕР_1 та банківську картку «Моно Банк» НОМЕР_4 , які поміщено до спеціального пакету №2955325;

- змиви з правої та лівої рук ОСОБА_3 , поміщено до паперового конверту;

- зразки букального епітелію (слини) ОСОБА_3 поміщено до паперового конверту.

2. Після проведення відповідних експертиз, речові докази направити на зберігання до кімнати речових доказів Обухівського РУП ГУНП в Київській області.

В матеріалах спарви міститься квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0002203, згідно якої до кімнати зберігання речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області прийнято наступні речі:

- чорну чоловічу куртку, темно-синю спортивну кофту, чорні джинсові брюки, які поміщено до картонної коробки, прикріплено бірку з написами Київський НДЕКЦ до висновку експерта № СЕ-19/111-24/67427-ФХД. Екпсерт ОСОБА_9 ;

- білі кросівки, поміщено до картонної коробки, прикріплено бірку з написами Київський НДЕКЦ до висновку експерта № СЕ-19/111-24/67427- ФХД. Екпсерт ОСОБА_9 ;

Номер кримінального провадження №0002203

Порядковий номер 24480;

- В матеріалах справи міститься Додаток до протоколу проведення огляду диска з відеозаписом камер спостереження з адміністративної будівлі Слобідського старостинського округу у кримінальному провадженні № 0002203 від 10.11.2024 року, - DVD R диск «MEDIA», 4.7 GB 16х Speed 120 Min;

- В матеріалах кримінального провадження міститься постанова слідчого про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 11.11.2024 року, згідно постановляюючої частини якої:

1. Визнати в якості речового доказу у кримінальному провадженні № 0002203 від 10.11.2024 диск DVD-R - 4,7 ГВ 120 хв. з трьома відеозаписами з камер спостереження з адміністративного приміщення Слобідського старостинського округу.

2. Диск приєднати до матеріалів даного кримінального провадження.

- В матеріалах справи міститься Додаток до протколу проведення огляду диска з відеозаписом з мобульного телефону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002203 від 10.11.2024 року, - DVD R диск «MEDIA», 4.7 GB 16х Speed 120 Min;

- В матеріалах кримінального провадження міститься постанова слідчого про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 11.11.2024 року, згідно постановляюючої частини якої:

1. Визнати в якості речового доказу у кримінальному провадженні № 0002203 від 10.11.2024 диск DVD-R - 4,7 ГВ 120 хв. з відеозаписом вчинення підпалу ОСОБА_3 з мобільного телефону останнього.

2. Диск приєднати до матеріалів даного кримінального провадження.

- В матеріалах кримінального провадження міститься постанова слідчого про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 11.11.2024 року, згідно постановляюючої частини якої:

- Визнати в якості речового доказу у кримінальному провадженні № 0002203 від 10.11.2024 року диск DVD-R - 4,7 ГВ 120 хв. з відеозаписом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_3 11.11.2024 року;

- В матеріалах кримінального провадження міститься постанова слідчого про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 26.12.2024 року, згідно постановляюючої частини якої:

1. Визнати в якості речового доказу у кримінальному провадженні № 0002203 від 10.11.2024 диск DVD-R - 4,7 ГВ 120 хв. з інформацією з ПАТ «Державний ощадний банк України» та документи роздуковані з даного диску.

2. Диск приєднати до матеріалів даного кримінального провадження;

Питання щодо долі речових доказів в кримінальному провадженні врегульовано положенням ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу, при цьому:

- згідно п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю);

- згідно п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання;

- згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Відповідно, враховуючи обставини кримінального провадження, що стосуються речових доказів, та вищевказані норми процесуального права, суд приходить до наступного:

- речові докази (документи), а саме:

- мобільний телефон марки «Honor», в корпусі синього кольору, який поміщено до спеціального пакету № 2391352, який знаходиться на відповідальному зберіганні в кімнаті речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: 08721, Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 22), квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0002203, порядковий номер 24442 від 22.11.2024, - кофісувати в дохід держави на підставі п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України;

- пластикова пляшка ємкістю 5 л. з бензином, яка знаходиться в спецпакеті № 0026638, з написом висновок експерта № СЕ-19/111-24/67432-ФХД. Експерт ОСОБА_9 , яка знаходиться на відповідальному зберіганні в кімнаті речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: 08721, Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 22), квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0002203, порядковий номер 25004, - знищити на підставі п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України;

- дві серветки, поміщені до спецпакету № PSP 0943802;

- дві банківські картки, поміщені до спецпакету № 2955325, -

- які знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: 08721, Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 22), квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0002203, порядковий номер 24442 від 22.11.2024, - знищити на підставі п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України;

- чорну чоловічу куртку, темно-синю спортивну кофту, чорні джинсові брюки, які поміщено до картонної коробки, прикріплено бірку з написами Київський НДЕКЦ до висновку експерта № СЕ-19/111-24/67427-ФХД. Екпсерт ОСОБА_9 ;

- білі кросівки, поміщено до картонної коробки, прикріплено бірку з написами Київський НДЕКЦ до висновку експерта № СЕ-19/111-24/67427- ФХД. Екпсерт ОСОБА_9 , -

- які знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: 08721, Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 22), квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0002203, порядковий номер 24480, - знищити на підставі п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України, при цьому:

- оптичний диск DVD-R - 4,7 ГВ 120 хв., - з трьома відеозаписами з камер спостереження з адміністративного приміщення Слобідського старостинського округу, який міститься в матеріалах справи;

- оптичний диск DVD-R - 4,7 ГВ 120 хв. з відеозаписом вчинення підпалу ОСОБА_3 з мобільного телефону останнього, який міститься в матеріалах справи;

- оптичний диск DVD-R - 4,7 ГВ 120 хв. з відеозаписом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_3 11.11.2024 року, який міститься в матеріалах справи;

- оптичний диск DVD-R - 4,7 ГВ 120 хв. з інформацією з ПАТ «Державний ощадний банк України» та документи роздуковані з даного диску, який міститься в матеріалах справи, -

- зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу його зберігання на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Спеціальна конфіскація в даному кримінальному провадженні не застосовується.

Процесуальні витрати:

1. В матеріалах кримінального провадження міститься довідка про витрати на проведення судовї експертизи матеріалів, речовин та виробів у кримінальному провадженні № 0002203, - висновок експерта від 10.11.2024 року за № СЕ 19/111 24/67432 ФХД, з якої вбачається, що вартість проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів становить 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 коп.

2. В матеріалах кримінального провадження міститься довідка про витрати на проведення судово дактилоскопічної експертизи у кримінальному провадженні № 0002203, - висновок експерта від 19.11.2024 року за № СЕ 19/111 24/67444 Д, з якої вбачається, що вартість проведення судової дактилоскопічної експертизи становить 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 коп.

3. В матеріалах кримінального провадження міститься довідка про витрати на проведення судовї експертизи матеріалів, речовин та виробів у кримінальному провадженні № 0002203, - висновок експерта від 20.11.2024 року за № СЕ 19/111 24/67410 Д, з якої вбачається, що вартість проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів становить 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 коп.

4. В матеріалах кримінального провадження міститься довідка про витрати на проведення судовї експертизи матеріалів, речовин та виробів у кримінальному провадженні № 0002203, - висновок експерта від 20.11.2024 року за № СЕ 19/111 24/67412 ФХД, з якої вбачається, що вартість проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів становить 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 коп.

5. В матеріалах кримінального провадження міститься довідка про витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів у кримінальному провадженні № 0002203, - висновок експерта від 09.12.2024 року за № СЕ 19/111 24/67427 ФХД, з якої вбачається, що вартість проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів становить 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 коп.

6. В матеріалах кримінального провадження міститься довідка про витрати на проведення біологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0002203, - висновок експерта від 14.01.2025 року за № СЕ 19/111 24/66973 БД, з якої вбачається, що вартість проведеної судової біологічної експертизи становить 1154 (одна тисяча стоп`ятдесят чотири) грн. 13 коп.;

7. В матеріалах кримінального провадження міститься довідка про витрати на проведення молекулярно - генетичної експертизи у кримінальному провадженні № 0002203, - висновок експерта від 11.02.2025 року за № СЕ 19/111 24/67420 БД, з якої вбачається, що вартість проведеної судової біологічної експертизи становить 4093 (чотири тисячі дев`яносто три) грн. 35 коп.;

Питання стягнення процесуальних витрат в кримінальному провадженні врегульовано положеннями сст.ст. 124, 126 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Згідно матеріалів кримінального провадження (довідки на витрати на залучення експертиз в кількості семи, - висновок експерта від від 10.11.2024 року за № СЕ 19/111 24/67432 ФХД, висновок експерта від 19.11.2024 року за № СЕ 19/111 24/67444 Д, висновок експерта від 20.11.2024 року за № СЕ 19/111 24/67410 Д, висновок експерта від 20.11.2024 року за № СЕ 19/111 24/67412 ФХД, висновок експерта від 09.12.2024 року за № СЕ 19/111 24/67427 ФХД, висновок експерта від 14.01.2025 року за № СЕ 19/111 24/66973 БД, висновок експерта від 11.02.2025 року за № СЕ 19/111 24/67420 БД), - документально підтверджені витрати на залучення експерта (проведення експертиз) в даному кримінальному провадженні становлять кошти в сумі 21165 (двадцять одна тисяча сто шістдесят п`ять) грн. 48 коп, - процесуальни витрат,

З огляду на вищевказані норми процесуального права та матеріали кримінального провадження в частині витрат на залучення експерта, суд приходить до висновку щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобода Кагарлицького району Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України, ID - картка № НОМЕР_2 , який видано 06.10.2020 року органом 3231, РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь держави кошти в сумі 21165 (двадцять одна тисяча сто шістдесят п`ять) грн. 48 коп, - процесуальни витрат, - витрат на залучення експертів.

Інших документально підтверджених процесуальних витрат в даному кримінальному провадженні, - немає.

Заходи забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

В рамках даного кримінального провадження був застосований такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

- збереження речових доказів;

- спеціальної конфіскації;

- конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

- відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В матеріалах кримінального провадження міститься ухвала слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 12.11.2024 року про накладення аршту на майно в справі № 368/1779/24, провадження № 1 кс/368/298/24, згідно резолютивної частини якої:

1. Клопотання задоволити.

2. Накласти у кримінальному провадженні № 0002203 від 10.11.2024 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 194 КК України арешт на вилучені 10.11.2024 у затриманого ОСОБА_3 , речі, а саме:

- чоловічу куртку чорного кольору;

- кофту спортивну з капюшоном темно-синього кольору;

- штани джинсові чорного кольору, які поміщено до картонної коробки, прикріплено бірку з відповідними написами;

- кросівки білого кольору, поміщено до картонної коробки, прикріплено бірку з відповідними написами;

- мобільний телефон марки «Honor 9 Lite», модель LLD-L31, ІМЕІ 1 - НОМЕР_5 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_6 , в корпусі синього кольору, який поміщено до спеціального пакету № 2955324;

- банківська картка «Ощад Банк» НОМЕР_1 ;

- банківська картка «Моно Банк» НОМЕР_4 , які поміщено до спеціального пакету № 2955325, визнано речовими доказами та зберігаються в камері схову Обухівського РУП.

В матеріалах кримінального провадження міститься ухвала слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 12.11.2024 року про накладення арешту на майно в справі № 368/1779/24, провадження № 1 кс/368/299/24, згідно резолютивної частини якої:

1. Клопотання задоволити.

2. Накласти у кримінальному провадженні № 0002203 від 10.11.2024 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 194 КК України арешт на вилучені 10.11.2024 під час проведення огляду місця події:

- пожежне сміття, яке вилучене зовні з підвіконня вікна, приміщення Слобідського старостинського округу, поміщене до спеціального пакету № 2955794;

- дві серветки, які поміщено до спеціального пакету № 0943802;

- пляшку ємнісю 5 літрів з речовиною, яка зовні схожа на бензин, поміщено до спеціального пакету № PSP 4193766;

- під час оброблення пляшки ємністю 5 літрів, було виявлено та вилучено один слід папілярних ліній, який поміщено до спеціального пакету № SUD 2018779;

- з кришки та ручки пляшки було зроблено змиви, які вилучено, упаковано та поміщено в окремі паперові конверти, з метою забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, із забороною користування та розпорядження вказаним майном.

Речові докази після проведення відповідних експертиз, передати на зберігання до кімнати речових доказів Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, що розташоване за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 22.

Згідно ч. 2 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Відповідно, суд вважає, що арешт з майна, який було накладено на підставі ухвал слідчих суддів про арешт майна на вищевказані речі слід скасувати, так як без скасування майна суд буде позбавлений вирішити питання про подальшу долю речових доказів в порядку та на умовах, які передбачені ч. 9 ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевказані факти та норми процесуального права, суд остаточно приходить до наступного висновку:

- арешт з майна, а саме:

- чоловічої куртки чорного кольору;

- кофти спортивної з капюшоном темно-синього кольору;

- штанів джинсових чорного кольору, які поміщено до картонної коробки, прикріплено бірку з відповідними написами;

- кросівок білого кольору, поміщено до картонної коробки, прикріплено бірку з відповідними написами;

- мобільного телефону марки «Honor 9 Lite», модель LLD-L31, ІМЕІ 1 - НОМЕР_5 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_6 , в корпусі синього кольору, який поміщено до спеціального пакету № 2955324;

- банківської картки «Ощад Банк» НОМЕР_1 ;

- банківської картки «Моно Банк» НОМЕР_4 , які поміщено до спеціального пакету № 2955325, -

- який був накладений на підставі ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 12.11.2024 року про накладення аршту на майно в справі № 368/1779/24, провадження № 1 кс/368/298/24, - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, - з метою вирішення подальшої долі речових доказів в порядку, та на умовах, які передбачені ч. 9 ст. 100 КПК України.

- арешт з майна, а саме:

- пожежного сміття, яке вилучене зовні з підвіконня вікна, приміщення Слобідського старостинського округу, поміщене до спеціального пакету № 2955794;

- двох серветок, які поміщено до спеціального пакету № 0943802;

- пляшки ємнісю 5 літрів з речовиною, яка зовні схожа на бензин, поміщено до спеціального пакету № PSP 4193766;

- під час оброблення пляшки ємністю 5 літрів, було виявлено та вилучено один слід папілярних ліній, який поміщено до спеціального пакету № SUD 2018779;

- з кришки та ручки пляшки було зроблено змиви, які вилучено, упаковано та поміщено в окремі паперові конверти, -

- який був накладений на підставі ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 12.11.2024 року про накладення аршту на майно в справі № 368/1779/24, провадження № 1 кс/368/299/24, - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, - з метою вирішення подальшої долі речових доказів в порядку, та на умовах, які передбачені ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід, як вид забезпечення кримінального провадження:

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 176 КПК України визначають види запобіжних заходів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Згідно ч. 2 ст. 176 КПК України тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, що стосується застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжних заходів в рамках даного кримінального провадження, то суд зазначає наступне:

В матеріалах кримінального провадження міститься протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.11.2024 року, з фототаблицею до нього (загалом 4 фото).

З даного протколу вбачається, що ОСОБА_3 був затриманий слідчим в порядку ст. 208 КПК України 10.11.2024 року о 17 год. 15 хв., затримання проводилося у присутності захисника, - адвоката ОСОБА_5 .

В матеріалах справи міститься ухвала слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 12.11.2024 року, (справа № 368/1779/24, провадження № 1 кс/368/301/24), згідно якої вбачається що до ОСОБА_3 під час досудового розслідування було обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Термін дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту у відношенні ОСОБА_3 закінчився 10.01.2025 року (включно).

В подальшому до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід судом не обирався.

Прокурор в судових дебатах не вважав за необхідне застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Враховуючи вищевикладене, - суд вважає, що немає процесуальної необхідності обирати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід до набрання даним вироком законної сили, так як обвинувачений ОСОБА_3 , у відношенні якого не обрано запобіжний захід, - має належну процесуальну поведінку, та в його діях, на думку суду, - відсутні ризички, які зазначені в ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 2, 11, ч.ч. 1, 3, 5 ст.ст. 12, 13, 18, 19, 23, 24, 50, п. 11 ч. 1 ст. 51, ст.ст. 63, 65, п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 66, ч. 2 ст. 194 КК України, ч. 9 ст. 100, ч. 4 ст. 174, ч. 1 ст. 369, 370, 371, ч.ч. 2, 3 ст. 373, 374 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення (тяжкого злочину), який передбачено ч. 2 ст. 194 КК України, - як за вчинення умисних, протиправних дій, які виразилися в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до положень ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного йому судом покарання у виді позбавлення волі, - з іспитовим строком на 2 (два) роки, - якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

В порядку п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76, п.п. 2, 3, 4 ч. 3 ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_3 наступі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Цивільний позов.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Речові докази і документи:

- речові докази, а саме:

- мобільний телефон марки «Honor», в корпусі синього кольору, який поміщено до спеціального пакету № 2391352, який знаходиться на відповідальному зберіганні в кімнаті речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: 08721, Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 22), квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0002203, порядковий номер 24442 від 22.11.2024, - кофісувати в дохід держави на підставі п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України;

- пластикову пляшку ємкістю 5 л. з бензином, яка знаходиться в спецпакеті № 0026638, з написом висновок експерта № СЕ-19/111-24/67432-ФХД. Експерт ОСОБА_9 , яка знаходиться на відповідальному зберіганні в кімнаті речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: 08721, Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 22), квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0002203, порядковий номер 25004, - знищити на підставі п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України;

- дві серветки, поміщені до спецпакету № PSP 0943802;

- дві банківські картки, поміщені до спецпакету № 2955325, -

- які знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: 08721, Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 22), квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0002203, порядковий номер 24442 від 22.11.2024, - знищити на підставі п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України;

- чорну чоловічу куртку, темно-синю спортивну кофту, чорні джинсові брюки, які поміщено до картонної коробки, прикріплено бірку з написами Київський НДЕКЦ до висновку експерта № СЕ-19/111-24/67427-ФХД. Екпсерт ОСОБА_9 ;

- білі кросівки, поміщено до картонної коробки, прикріплено бірку з написами Київський НДЕКЦ до висновку експерта № СЕ-19/111-24/67427- ФХД. Екпсерт ОСОБА_9 , -

- які знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: 08721, Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 22), квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0002203, порядковий номер 24480, - знищити на підставі п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України, при цьому речові докази у виді документів:

- оптичний диск DVD-R - 4,7 ГВ 120 хв., - з трьома відеозаписами з камер спостереження з адміністративного приміщення Слобідського старостинського округу, який міститься в матеріалах справи;

- оптичний диск DVD-R - 4,7 ГВ 120 хв. з відеозаписом вчинення підпалу ОСОБА_3 з мобільного телефону останнього, який міститься в матеріалах справи;

- оптичний диск DVD-R - 4,7 ГВ 120 хв. з відеозаписом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_3 11.11.2024 року, який міститься в матеріалах справи;

- оптичний диск DVD-R - 4,7 ГВ 120 хв. з інформацією з ПАТ «Державний ощадний банк України» та документи роздуковані з даного диску, який міститься в матеріалах справи, -

- зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу його зберігання на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Спеціальна конфіскація в даному кримінальному провадженні не застосовується.

Процесуальні витрати:

- Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобода Кагарлицького району Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України, ID - картка № НОМЕР_2 , який видано 06.10.2020 року органом 3231, РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь держави кошти в сумі 21165 (двадцять одна тисяча сто шістдесят п`ять) грн. 48 коп, - процесуальних витрат, - витрат на залучення експертів.

Інших документально підтверджених процесуальних витрат в даному кримінальному провадженні, - немає.

Заходи забезпечення кримінального провадження:

- арешт з майна, а саме:

- чоловічої куртки чорного кольору;

- кофти спортивної з капюшоном темно-синього кольору;

- штанів джинсових чорного кольору, які поміщено до картонної коробки, прикріплено бірку з відповідними написами;

- кросівок білого кольору, поміщено до картонної коробки, прикріплено бірку з відповідними написами;

- мобільного телефону марки «Honor 9 Lite», модель LLD-L31, ІМЕІ 1 - НОМЕР_5 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_6 , в корпусі синього кольору, який поміщено до спеціального пакету № 2955324;

- банківської картки «Ощад Банк» НОМЕР_1 ;

- банківської картки «Моно Банк» НОМЕР_4 , які поміщено до спеціального пакету № 2955325, -

- який був накладений на підставі ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 12.11.2024 року про накладення аршту на майно в справі № 368/1779/24, провадження № 1 кс/368/298/24, - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, - з метою вирішення подальшої долі речових доказів в порядку, та на умовах, які передбачені ч. 9 ст. 100 КПК України.

- арешт з майна, а саме:

- пожежного сміття, яке вилучене зовні з підвіконня вікна, приміщення Слобідського старостинського округу, поміщене до спеціального пакету № 2955794;

- двох серветок, які поміщено до спеціального пакету № 0943802;

- пляшки ємнісю 5 літрів з речовиною, яка зовні схожа на бензин, поміщено до спеціального пакету № PSP 4193766;

- під час оброблення пляшки ємністю 5 літрів, було виявлено та вилучено один слід папілярних ліній, який поміщено до спеціального пакету № SUD 2018779;

- з кришки та ручки пляшки було зроблено змиви, які вилучено, упаковано та поміщено в окремі паперові конверти, -

- який був накладений на підставі ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 12.11.2024 року про накладення аршту на майно в справі № 368/1779/24, провадження № 1 кс/368/299/24, - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, - з метою вирішення подальшої долі речових доказів в порядку, та на умовах, які передбачені ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід:

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу, - не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Київського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кагарлицький районний суд Київської області.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі ч. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право на підставі ч. 6 ст. 366 КПК України отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1