УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 28.07.2017 (справа № 372/2231/17) у кримінальному провадженні № 0001230, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2017,

установив

Через систему «Електронний суд» до Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 28.07.2017 (справа № 372/2231/17) у кримінальному провадженні № 0001230, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2017.

В обґрунтування клопотання заявник зазначив, що ГУНП у Київській області здійснювалося досудове розслідування у зазначеному вище кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28.07.2017 у справі 372/2231/17 накладено арешт, у тому числі, на земельну ділянку загальною площею 3,56 га з кадастровим номером :05:003:0003 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області та яка перебуває у користуванні ТОВ «Роза-Л» на підставі договору оренди.

На думку заявника, у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба. Крім того, зазначає, що заявник є спадкоємцем власника майна за законом на спадкове майно, а арешт майна перешкоджає у отриманні свідоцтва про право на спадщину.

Також, заявник посилається на те, що 29.12.2020 старшим слідчим СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_5 , винесено постанову про закриття кримінального провадження, в рамках якого накладено арешт, на підставі ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 03.12.2024, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 04.12.2024 клопотання разом з додатками передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

У судове засідання заявник не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, в матеріалах клопотання про скасування арешту наявна заява про розгляд справи у його відсутність.

Прокурор, у судове засідання також не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином. На електронну адресу суду надійшов лист прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , в якому останній зазначив, що не заперечує проти скасування арешту майна, оскільки кримінальне провадження № 0001230 від 24.07.2017 - закрито. Також просив провести розгляд справи без його участі.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчими СУ ГУНП у Київській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0001230, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2017, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 28.07.2017 у справі 372/2231/17 накладено арешт, у тому числі, на земельну ділянку загальною площею 3,56 га з кадастровим номером :05:003:0003.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Водночас, як вбачається зі змісту вказаної ухвали, підставою для накладення арешту була наявність розумних підозр вважати, що арештоване майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки є предметом злочинного посягання, а тому є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Разом з цим, 29.12.2020 постановою старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 кримінальне провадження № 0001230, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2017, закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи те, що кримінальне провадження, в якому накладено арешт, закрито, однак питання про скасування арешту майна не вирішено, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність в тому, що відпали обставини, які слугували підставою для вжиття заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак наявні підстави для часткового скасування арешту майна.

Слід зазначити, що питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та не скасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства. Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в постанові Великої Палати ВС від 30.06.2022 у справі 727/2878/19.

Керуючись частиною другою статті 376, статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 28.07.2017 (справа № 372/2231/17) у кримінальному провадженні № 0001230, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2017 - задовольнити.

Скасувати частково арешт майна у кримінальному провадженні № 0001230, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2017, накладений ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 28.07.2017 (справа № 372/2231/17), а саме на земельну ділянку загальною площею 3,56 га з кадастровим номером :05:003:0003, належна на праві приватної власності ОСОБА_7 , розташована на території обухівської міської ради Обухівського району Київської області та перебуває у користуванні ТОВ «Роза-Л» на підставі договору оренди від 25.03.2016.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1