Провадження № 1-кс/635/460/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року смт Покотилівка Харківський район Харківська область

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001089 від 26.12.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001089 від 26.12.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження № 0001089 від 26.12.2024, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. 27.12.2024, ОСОБА_4 , повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 27.12.2024 підозрюваному ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 лютого 2025 року (включно), без визначення розміру застави. 17.02.2025 відповідною постановою керівника Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 - строки досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001089 від 26.12.2024, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, продовжено до 3-х місяців, а саме до 26.03.2025. Посилався, що продовжують існувати ризик, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді закінчується, тому існує необхідність у продовженні застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурором підтримано зазначене клопотання, з посиланням на існування ризиків, які передбачені ст.177 КПК України, зокрема: п.1 ч.1 ст.177 КПК України, переховування від органів досудового розслідування та суду, п.3 ч.1 ст.177 КПК України незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, п.5 ч.1 ст.177 КПК України продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник-адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного. Просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на те, що прокурором не доведено існування ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, просила змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши у судовому засіданні пояснення учасників процесу та дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне.

З витягу Єдиного реєстру досудового розслідування вбачається, що інформація за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України була внесена до ЄРДР за №0001089 від 26.12.2024.

27.12.2025 ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, тобто - до 23.02.2025 без визначення розміру застави.

17.02.2025 відповідною постановою керівника Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 - строки досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001089 від 26.12.2024, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, продовжено до 3-х місяців, а саме до 26.03.2025.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення - злочину за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 26.12.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.12.2024 року; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 27.12.2024 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 27.12.2024 року; довідкою з ДУ «Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева НАМНУ`від 26.12.2024 року; висновками судових дактилоскопічних, цитологічних та імунологічних експертиз; іншими доказами у сукупності.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, суд вважає доведеним, не викликає сумніву і правильність кваліфікації дій підозрюваного.

При вивченні особи підозрюваного ОСОБА_4 судом встановлено, що він є уродженцем с. Берестовенька Красноградського району Харківської області, не одружений, раніше не судимомий, тимчасово не працює, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

На підставі ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 194 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

На думку слідчого судді, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 в разі доведення його вини, у даному випадку має місце ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Розглядаючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Слідчий суддя погоджується з наявністю ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, та вважає, що ОСОБА_4 отримано копії матеріалів кримінального провадження, в яких зазначені певні докази, анкетні відомості про свідків із зазначенням їх засобів зв`язку та місця мешкання, і перебуваючи на свободі, останній буде мати можливість здійснити незаконний вплив на вказаних осіб, чим перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, слідчий суддя вбачає наявністю ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, знаючи анкетні відомості про свідків та потерпілого із зазначенням їх засобів зв`язку та місця мешкання, і перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 може продовжити злочинну діяльність, й надалі вчиняти злочини, включаючи злочини проти життя та здоров`я, що свідчить про його соціальну небезпеку та унеможливлює перебування підозрюваного в даний час у суспільстві, тому а органу досудового розслідування є наявні підстави вважати існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

Дослідивши надані докази у їх сукупності суд дійшов висновку про доведеність прокурором обставин, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Такі висновки суду ґрунтуються на наданих доказах, які свідчать про вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років, що само по собі може спровокувати спробу підозрюваним переховуватись від органів досудового розслідування і суду, дані про особу підозрюваного, що підтверджує високий ризик вчинення нового злочину.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Одночасно, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Згідно ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

З огляду на вищевикладене, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я людини, а також той факт, що в даному випадку застосування більш м?якого запобіжного заходу не можливо, оскільки інші заходи, на думку суду, не стримають підозрюваного від спроби переховуватись, а також впливати на потерпілу та свідків в кримінальному провадженні, та зазначає про наявність правових підстав для задоволення клопотання в повному обсязі.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який міг спричинити загибель людини, слідчим суддею розмір застави не визначається.

Враховуючи наведене, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави.

Так, слідчий суддя вважає за можливе при постановленні ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Керуючись ст. 193 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001089 від 26.12.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 26.03.2025, без визначення розміру застави.

Встановити строк дії ухвали до 26.03.2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 , в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.02.2025

Слідчий суддя ОСОБА_1