Справа №706/955/24
Провадження №1-кп/701/201/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого - судді -Калієвського І.Д.
за участю секретаря -Байдужій Г.І.
з участю прокурора - захисника обвинуваченого - ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-ще. Маньківка справу по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комарівка Теплицького району Вінницької області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, професійно - технічна освіта, неодруженого, не працює, на утриманні будь - яких осіб не має, в силу ст. 89 КК раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи визнаним винним постановою Христинівського районного суду Черкаської області від 24.07.2023 у справі №706/794/23 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, постановою Христинівського районного суду Черкаської області від 15.05.2024 у справі №706/556/24 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаних постанов суду та будучи ознайомлений з ними, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, систематично вчиняв дії щодо їх умисного невиконання, а саме: 25.05.2024, 17.06.2024 та 04.07.2024 керував транспортним засобом без посвідчення водія та був зупинений працівниками СРПП відділу поліцейської діяльності №3 Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області за порушення вимог КУпАП, про що складено відповідні протоколи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України визнав повністю та показав, що будучи визнаним винним постановою Христинівського районного суду Черкаської області від 24.07.2023 у справі №706/794/23 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУ пАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, постановою Христинівського районного суду Черкаської області від 15.05.2024 у справі №706/556/24 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, знаючи про наявність вказаних постанов суду та будучи ознайомлений з ними, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, систематично вчиняв дії щодо їх умисного невиконання, а саме: 25.05.2024, 17.06.2024 та 04.07.2024 керував транспортним засобом без посвідчення водія та був зупинений працівниками поліції за порушення вимог КУпАП, про що було складено відповідні протоколи. У вчиненому щиро розкаюється.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні правопорушення, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченого та його захисика, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, вважає докази належними, допустимими, достовірними й такими, що в своїй сукупності беззаперечно та поза розумним сумнівом доводять винуватість обвинуваченого та кваліфікує дії ОСОБА_3 , за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України закон відносить кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, яке кваліфіковане судом за ч. 1 ст. 382 КК України до нетяжких злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є повне визнання вини та щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

Крім того суд також враховує дані, які характеризують ОСОБА_3 , спосіб його життя та його соціальні звязки.

З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити покарання за ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України, так як на думку суду таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим і пропорційним для його виправлення та попередження нових злочинів й таким, що відповідає принципу індивідуалізації та невідворотності кримінального покарання.

Цивільний позов та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , не обирався.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п"ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень) 00 копійок.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Роз`яснити учасникам процесу їх право подавати клопотання про помилування, право на ознайомлення із журналом судового засідання і подачу на нього письмових зауважень.

СуддяІ. Д. Калієвський