Справа № 482/625/25
Номер провадження 1-кс/482/305/2025
УХВАЛА

Іменем України

26 березня 2025 року місто Нова Одеса

Слідчий суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Нова Одеса, Миколаївської області клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Новоодеського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000076 від 27.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.206-2 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Новоодеського районного суду Миколаївської області на розгляд слідчого судді надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Новоодеського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000076 від 27.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.206-2 КК України про арешт майна з метою збереження речових доказів, а саме на вилучене майно в ході проведення 18.03.2025 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення та територія ТОВ «ТОКА» (), а також за адресою: вулиця Центральна, 39, село Новоінгулка, Миколаївського району, Миколаївської області саме:

- Розкидач мінеральних добрив модель RSXL 77304-03-01905; - Преспідборщик GEBRUDEP WELGER AP 8;

- Бункер завантажувальний SW10500 номер 33350201;

- Оприскувач прицепний без номерів фірми « AGROSFERA»;

- Жатка соняшникова ЖВН 7.4 (жовтого кольору) «SUNFLORO» разом із транспортником до неї Караван 9 №354 рік 2023;

- Жатка зернова (червоного кольору) модель 1030 номер JHK94021із транспортником до неї FVF9IC255B1MF570015;

- Сівалка HORSCH 23482276;

- Причіп д.н. НОМЕР_1 ;

- Сівалка УПС-8 синього кольору;

- Плуг саморобний червоного кольору;

- Каток «рубящий» КРТ 6П номер 21/321;

- Агрегат ґрунтообробний дисковий А ГД-3,5 Н номер 8913;

- Кран підйомник KUHN B5541 LEVSAK DED

- Розкидач міндобрив Kverneland Rotaflow RS-M;

- Подрібнювач стерні FPM 618.059;

- сівалка зернова 5.4 з синьою рамою та сірими банками;

- сівалка GASPARDO з червоною рамою.

Вивчивши клопотання, слідчим суддею встановлено та на обґрунтування клопотання вказано, ТОВ «ТОКА» () (далі Товариство) засновано 23.04.2020 ОСОБА_4 . Основний вид діяльності підприємства - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Директором Товариства призначено ОСОБА_4 .

В подальшому, частку ОСОБА_4 у статутному капіталі в розмірі 60% номінальною вартістю 30 000 грн. викупив ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу частки №1 у статутному капіталі Товариства та акту приймання приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі Товариства від 23.09.2020, а частку в розмірі 40% статутного капіталу Товариства номінальною вартістю 20 000 грн викупила ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу частки №2 у статутному капіталі Товариства та акту приймання приймання-передачі частки (частини частки) від 23.09.2020 у статутному капіталі Товариства.

01.03.2021 директором Товариства призначено ОСОБА_6 .

Упродовж 2021-2024 року учасники Товариства вносили до статутного капіталу додаткові кошти без зміни співвідношення часток.

Так, 15 березня 2021 року на загальних зборах учасників вирішено збільшити статутний капітал Товариства з 50 000,00 грн до 2 000 000,00 грн., шляхом збільшення часток учасників, а саме: ОСОБА_5 з 30 000,00 грн до 1 200 000,00 частка в Товаристві 60% та ОСОБА_6 з 20 000,00 грн. до 800 000,00 грн., частка в Товаристві 40% та прийнято рішення, що нерозподілений прибуток Товариства за 2020 рік учасники направляють на збільшення статутного капіталу Товариства, таким чином нерозподілений прибуток в розмірі 570 000,00 грн. ОСОБА_5 направив на збільшення статутного капіталу Товариства, ОСОБА_6 також направила нерозподілений прибуток в розмірі 380 000,00 грн. на збільшення статутного капіталу Товариства. (протокол загальних зборів учасників від 15.03.2021 №б/н).

Так, на підставі Протоколу загальних зборів учасників від 15.03.2021 №б/н, ОСОБА_5 сплатив статутні внески в розмірі 150 000 грн., сплачені згідно платіжного доручення №1B08776156 від 25.03.2021; 150 000 грн., сплачені згідно платіжного доручення №1B08872865 від 29.03.2021; 120 000,00 грн., сплачені згідно платіжного доручення №1B09416934 від 15.04.2021; 150 000 грн., сплачені згідно платіжного доручення №1В09411274 від 15.04.2021.

14.03.2024 на Загальних зборах учасників Товариства вирішено збільшити статутний капітал Товариства з 2 000 000,00 грн до 5 100 000,00 грн., шляхом збільшення часток учасників, а саме: ОСОБА_5 з 1200000,00 грн до 3060000,00 частка в Товаристві 60% та ОСОБА_6 з 800000,00 грн. до 2040000,00 грн., частка в Товаристві 40%.

Статутний капітал було збільшено з метою збільшення оборотних коштів на період посівної.

Так, на підставі Протоколу загальних зборів учасників від 14.03.2024 №40, ОСОБА_5 у березні-квітні сплатив статутні внески в розмірі 500 000 грн., сплачені згідно платіжного доручення №1B62926850 від 21.03.2024; 400 000 грн., сплачені згідно платіжного доручення №1B62927165 від 21.03.2024; 400 000 грн., сплачені згідно платіжного доручення №lB62980972 від 22.03.2024; 400 000 грн., сплачені згідно платіжного доручення №lB63615712 від 01.04.2024; 138 985 грн., сплачені згідно платіжного доручення №1B65176297 від 24.04.2024 з призначенням платежу статутний внесок та кошти в розмірі 51 014 грн., сплачені згідно прибуткового касового ордеру №67 від 02.04.2024.

Загалом ОСОБА_5 вніс до Статутного капіталу Товариства 3 060 000 грн., таким чином повністю сплатив належну йому частку в Товаристві в розмірі 60%. ОСОБА_6 також повністю оплатила свою частку в розмірі 2 040 000 грн., таким чином повністю сплатила належну їй частку в Товаристві в розмірі 40%.

12.09.2024 проведено загальні збори учасників Товариства, на зборах був присутній учасник Товариства ОСОБА_5 , який володіє 60% голосів, та за результатами загальних зборів учасників ОСОБА_6 звільнено з посади директора Товариства та призначено директором Товариства ОСОБА_5 .

Відповідно до п.п. 4.3.1., 4.3.2. Статуту ТОВ «Тока», затвердженому Рішенням від 23.04.2020 №1, збільшення статутного капіталу Товариства допускається лише після внесення всіма учасниками Товариства своїх вкладів в повному обсязі. Статутний капітал може збільшуватись за рахунок додаткових вкладів або нерозподіленого прибутку Товариства. Порядок, спосіб та строки збільшення Статутного капіталу визначається відповідним рішенням Загальних зборів Учасників, вимогами чинного законодавства та положенням цього Статуту.

Відповідно до п. 4.2.3. Статуту кожен учасник Товариства повинен повністю внести свій вклад протягом шести місяців з дати державної реєстрації Товариства.

Відповідно до п.п. 7.2.1., 7.2.2., 7.2.3. Статуту Загальні збори Учасників Товариства (далі - Збори) є вищим органом управління Товариства. Кожен Учасник Товариства має право бути присутнім на Зборах, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного Зборів. Кожен Учасник Товариства на Зборах має кількість голосів, пропорційну до розміру його частки у Статутному капіталі Товариства. Частка в 1 (один) відсоток від розміру Статутного капіталу дорівнює 1 (одному) голосу.

Відповідно до п.п. 3 п. 7.2.4. Статуту до виключної компетенції Зборів належить зміна розміру статутного капіталу Товариства.

Відповідно до Розділу 7.3. Збори скликаються у випадках, передбачених чинним законодавством або Статутом Товариства, а також: 1) з ініціативи Директора; 2) на вимогу Учасника або Учасників Товариства, які на день подання вимоги в сукупності володіють 10 або більше відсотками Статутного капіталу Товариства.

Відповідно до п.п. 7.6.1., 7.6.2., 7.2.4. Статуту Рішення Зборів приймаються відкритим голосуванням. Рішення з питань, передбачених підпунктами 2, 3 та 12 пункту 7.2.2 цього Статуту приймаються трьома чвертями голосів усіх Учасників, які мають право голосу з відповідних питань. Рішення Зборів з усіх інших питань приймаються більшістю голосів усіх Учасників, які мають право голосу з відповідних питань.

Незважаючи на повну оплату ОСОБА_5 належної йому частки в Товаристві, 19.11.2024 ОСОБА_6 скликано та проведено загальні збори учасників, на яких присутній учасник Товариства ОСОБА_6 , яка володіє 40% голосів. За результатами зборів прийнято протокол №1, відповідно до якого прийнято рішення виключити ОСОБА_5 з учасників Товариства, у зв`язку з несплатою ним статутного внеску в повному обсязі. Дійсність підпису ОСОБА_6 у протоколі посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу 19.11.2024.

На підставі поданих документів (протоколу загальних зборів учасників Товариства №1 від 19.11.2024 та Довідки від 01.09.2024, складеною ОСОБА_6 , та підписаною нею як Директором Товариства і завірено печаткою ТОВ «Тока», в якій вказано, що ОСОБА_5 повністю не сплачено належний статутний внесок), без відома законного власника частки в розмірі 60% статутного капіталу ТОВ «Тока» номінальною вартістю 3 060 000,00 грн. ОСОБА_5 , державний реєстратор Виконавчого комітету Южненської міської ради Одеського району Одеської області ОСОБА_7 провів реєстраційну дію 010001137, - зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи ТОВ «Тока», шляхом вилучення з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців запису про засновника товариства з обмеженою відповідальністю «ТОКА» ОСОБА_5 . Проведення вказаної реєстраційної дії була фактично завершено 20.11.2024.

Також, за результатами загальних зборів учасників від 19.11.2024 складено Рішення №2, відповідно до якого зменшено статутний капітал Товариства з 5100000,00 грн до 2040000 грн.

Відповідно до Рішення єдиного учасника Товариства від 21.11.2024 №1/2024 ОСОБА_5 звільнено з посади Директора Товариства.

Допитаний як потерпілий ОСОБА_5 заявив, що 26.11.2024, зайшовши через мережу інтернет і вільно доступні сайти, виявив, що станом на 26.11.2024 року єдиним власником та директором ТОВ «ТОКА» є ОСОБА_6 . Однак він, як учасник ТОВ «ТОКА» не відчужував належні йому 60% частки в статутному капіталі вказаного Товариства.

Також, ОСОБА_5 не приймав участі, в останні декілька місяців, у будь-яких загальних зборах учасників-засновників ТОВ «ТОКА» з приводу його виходу зі складу засновників вказаного підприємства та зміни директора-уповноваженої особи, крім того його ніхто не запрошував та не повідомляв в порядку ст. 32 Закону України «Про Товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 26.11.2024 до офісного приміщення Товариства з`явилась ОСОБА_6 разом із 6 невстановленими на даний час особами, та повідомила трудовому колективу, що вона на даний час є єдиним власником та директором Товариства, а ОСОБА_5 звільнено з посади і виключено зі складу учасників.

Допитаний як потерпілий ОСОБА_5 заявив, що з 27.11.2024 розпочалось виведення оборотних коштів з рахунків Товариства, а транспортні засоби, техніка, товар, належні Товариству були вивезені з підприємства.

Також, з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 06.12.2024 вбачається, що до складу учасників Товариства включено ОСОБА_8 і тепер він володіє 50% Статутного капіталу Товариства.

Допитаний в якості свідка заступник директора ТОВ «ТОКА» ОСОБА_9 показав, що 26.11.2024 на підприємство з`явилась ОСОБА_6 , разом із 6 невідомими чоловікам та повідомили колективу, що вона на даний час є директором, а ОСОБА_5 звільнено з товариства. Після цього з офісу забрали бухгалтерську документацію та договори оренди, поставки продукції тощо. тощо. Крім того, місцем зберігання техніки Товариства є прибудинкова територія за адресою Миколаївський район, село Новоінгулка вул. Степова буд.3. Проте, після 26.11.2024 техніка була перегнана на вул. вул. Степова, буд. 2, село Новоінгулка, територія якої належить ОСОБА_6 .

Допитаний в якості свідка тракторист ТОВ «ТОКА» ОСОБА_10 показав, що 26.11.2024 на підприємство з`явилась ОСОБА_6 , разом із 5-6 невідомими чоловікам та повідомили колективу, що вона на даний час є директором, а ОСОБА_5 звільнено з товариства. Після цього з офісу забрали документацію з Товариства. Потім за розпорядженням ОСОБА_6 частину техніки, яка належить Товариству, було перевезено за адресою фермського господарства ОСОБА_11 по АДРЕСА_2 , територія якої належить ОСОБА_6 . У зв`язку з нестачею місця для всієї техніки, решту техніки було перевезено на територію ФГ «Несміянова», яке знаходиться у с. Новоінгулка.

Допитано в якості свідка головного бухгалтера ТОВ «ТОКА» ОСОБА_12 , яка повідомила, що техніку вказаного товариства було вивезено на територію ОСОБА_11 за адресою вул. Центральна, с. Новоінгулка, Миколаївського району.

Допитано в якості свідка бухгалтера ТОВ «ТОКА» ОСОБА_13 яка повідомила, що вказаного товариства техніку було вивезено на територію ОСОБА_11 за адресою вул. Центральна 39, с. Новоінгулка, Миколаївського району.

В ході проведення вказаних обшуків потерпілий ОСОБА_5 під час відеофіксації повідомив, що виявлена техніка частина куплена за його особисті гроші та частина куплена за гроші ТОВ «ТОКА».

Також, факт придбання виявленої техніки ОСОБА_5 підтвердив під час його додаткового допиту від 19.03.2025.

18.03.2025 виявленні в ході проведення обшуків за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_3 речі постановою слідчого від 18.03.2025 було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.

Вказані предмети відповідно до ст. 98 КПК України можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки є предметом кримінального правопорушення, є речовими доказами в кримінальному провадженні, і які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, або їх спростування, що встановлюються під час кримінального провадження.

Статтею 190 Цивільного кодексу України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до ст.179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Отже майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст.98. КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням прокурора, яке відповідно до вимог ч.3 ст.110 КПК України приймається у формі постанови.

Отже, вилучені в ході обшуку речі є предметами кримінального правопорушення та містять відомості, що мають доказове значення, зокрема, що вони можливо використовувалися в якості засобу та знаряддя у протиправній діяльності, обставини досліджуються в ході досудового розслідування.

Враховуючи, що на даний час існує загроза приховування зацікавленими особами вилучених речей, предметів і документів, у разі не накладення на них арешту, наявна необхідність у їх збереженні як таких, що відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України.

Посилаючись на вищевикладене, прокурор просить слідчого суддю накласти арешт на вказане майно з метою його збереження, запобігання його втраті або пошкодженню, що може позбавити можливості використати його, як доказ у кримінальному провадженні, перешкодити швидкому, повному та неупередженому розслідуванню. Прокурор в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час і місце судового розгляду клопотання, надав до суду заяву про розгляд клопотання в його відсутності, що згідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України не є перешкодою для його розгляду. Клопотання розглянуте також без участі володільця або власника майна, так як є реальну можливість знищення або пошкодження майна, можливість подальшого відчуження майна.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. У відповідності до положень ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття вищевказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання, ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання, дослідивши їх, встановив, що матеріалами клопотання підтверджується наявність підстав вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.206-2 КК України. Відомості за даним фактом внесені до ЄРДР №0000076 від 27.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.206-2 КК України. Згідно з ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Так, слідчим суддею встановлено, що виявлені та вилучені під час проведення обшуків предмети, на які прокурор просить накласти арешт, відповідають критеріям ч.1 ст.98 КПК України, є речовими доказами в кримінальному провадженні, є предметами злочину, з метою забезпечення збереження речових доказів до завершення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, на переконання слідчого судді виправдає в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи, а відтак клопотання слід задовольнити. Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено. Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо підстав вважати, що обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним на цьому етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження майна. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження. Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до положень ст.174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково. Відповідно до статті 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. .2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 372, КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно з позбавленням права на відчуження, розпоряджання та користування, яке вилучене в ході обшуку від 18.03.2025, за адресою АДРЕСА_1 , яке належить ТОВ «ТОКА», а саме:

- Розкидач мінеральних добрив модель RSXL 77304-03-01905;

- Преспідборщик GEBRUDEP WELGER AP 8;

- Бункер завантажувальний SW10500 номер 33350201;

- Оприскувач прицепний без номерів фірми « AGROSFERA»;

- Жатка соняшникова ЖВН 7.4 (жовтого кольору) «SUNFLORO» разом із транспортником до неї Караван 9 №354 рік 2023;

- Жатка зернова (червоного кольору) модель 1030 номер JHK94021із транспортником до неї FVF9IC255B1MF570015;

- Сівалка HORSCH 23482276;

- Причіп д.н. НОМЕР_1 ;

- Сівалка УПС-8 синього кольору;

- Плуг саморобний червоного кольору;

- Каток «рубящий» КРТ 6П номер 21/321;

- Агрегат ґрунтообробний дисковий А ГД-3,5 Н номер 8913;

- Кран підйомник KUHN B5541 LEVSAK DED;

- Розкидач міндобрив Kverneland Rotaflow RS-M;

- Подрібнювач стерні FPM 618.059.

Накласти арешт на майно з позбавленням права на відчуження, розпоряджання та користування, яке вилучене в ході обшуку від 18.03.2025, за адресою в за адресою: вул. Центральна, 39, с. Новоінгулка, Миколаївський район, яке належить ТОВ «ТОКА», а саме:

- сівалка зернова 5.4 з синьою рамою та сірими банками;

- сівалка GASPARDO з червоною рамою.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала може бути скасована в порядку ст. 174 КПК України за клопотанням власника, володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідчий суддя ОСОБА_1