Справа № 191/531/25
Провадження № 1-в/191/134/25
У Х В А Л А

іменем України

24 березня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання, за Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, в порядку ст. 537 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання, за Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, в порядку ст. 537 КПК України.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України судом здійснено розгляд подання у відсутність належним чином повідомлених осіб та відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України без фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання, прийшов до наступних висновків.

09.08.2024 набрав чинності Закон № 3886-ІХ від 18.07.2024 відповідно до якого, стаття 51 КУпАП була викладена в новій редакції. Статтею 51 КУпАП визначено, що викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, є дрібним якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ПК України для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, яка визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Отже, 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, визначених ст.51 КУпАП дорівнюють розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., встановлено, що дії щодо чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05.09.2017 року, ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні 02.02.2017 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України (вартість викраденого майна могла становити 4384,48 грн.) за яке було призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі, із звільненням його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк 2 роки.

Станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1600,00 грн.

Так, вищевказаний вирок не підлягає приведенню у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., оскільки вартість викраденого майна перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на час їх вчинення (1600,00 грн. прожитковий мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2017 року).

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.11.2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком 8 років 6 місяців; за ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком 7 років з конфіскацією всього належного йому майна у власність держави; за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 8 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна у власність держави. На підставіч.1ст.71КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05.09.2017 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 9 років з конфіскацією всього належного йому майна у власність держави.

Так, покарання за вчинення кримінальних правопорушень за ч.2 ст.121,ч.2 ст.187, ч.2 ст.289 КК України, за які ОСОБА_4 засуджений за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.11.2019 року не підпадають під дію Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р.

Також, вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.02.2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом частково складання покарання призначеного за даним вироком та покарання призначеного за вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05.09.2017 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 9 років 1 місяця позбавлення волі.

Станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1762,00 грн.

Майнова шкода, за вищевказаним вироком, завдана засудженим ОСОБА_4 30.03.2018 року становить 434,98 грн., тому вчинений ним злочини за ч. 2 ст. 185 КК України підлягає декриміналізації, відповідно до положень ЗУ №3886-ІХ від 18.07.2024 року.

У зв`язку із декриміналізацією вчиненого ОСОБА_4 діяння, відповідно до положень ЗУ №3886-ІХ від 18.07.2024 року, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для звільнення засудженого від призначеного покарання вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.02.2022 року.

Однак, оскільки покарання ОСОБА_4 за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.11.2019 року призначено за вчинення кримінальних правопорушень за ч.2 ст.121,ч.2 ст.187, ч.2 ст.289 КК України,які не підпадають декриміналізації то він не підлягає звільненню з установи.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.74 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання, за Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, в порядку ст. 537 КПК України, задовольнити частково.

Привести вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.02.2022 року у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.02.2022 року, покарання за ч. 2 ст. 185 КК України.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.11.2019 року за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком 8 років 6 місяців; за ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком 7 років з конфіскацією всього належного йому майна у власність держави; за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 8 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна у власність держави.

На підставіч.1ст.71КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05.09.2017 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 9 років з конфіскацією всього належного йому майна у власність держави.

Строк покарання рахувати з моменту затримання - з 24.04.2018 року.

Зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24.04.2018 року по 27.11.2019 року включно.

В задоволенні іншої частини клопотання, відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)», для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1