Справа № 190/681/21
Провадження №1-о/190/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки заяву заступника керівника Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_5 про перегляд ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2024 року за нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и в:

Заступник керівника Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в обґрунтування якої зазначив, що ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2024 року звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку з закінченням іспитового строку, який призначений вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12.08.2021 року. При цьому під час розгляду питання про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку на розгляді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області перебувало кримінальне провадження № 0000183 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. 26 лютого 2024 року по вказаному кримінальному провадженню ухвалено вирок, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, призначено покарання 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_7 під час іспитового строку кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили є обставиною, яка могла вплинути на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17.01.2024 року, однак не була відома та не могла бути відома під час судового розгляду клопотання засудженого, оскільки обвинувальний вирок було постановлено лише через місяць після вказаного судового розгляду.

У зв`язку з вищевикладеним, просить ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2024 року, якою засудженого ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку скасувати у зв`язку з нововиявленими обставинами, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання відмовити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву про перегляд ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2024 року підтримав та просив її задовольнити.

Захисник засудженого ОСОБА_7 ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, зазначив, що вирок, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України ухвалено П`ятихатським районним судом 26 лютого 2024 року, тобто під час вирішення питання про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку з закінченням іспитового строку, який призначений вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12.08.2021 року його не існувало, а тому дана обставина не є нововиявлено, у зв`язку з чим у задоволенні заяви просив відмовити.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали заяви, суд встановив наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2021 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку в 2 роки /а.с. 2/.

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2024 року ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання в зв`язку з закінченням іспитового строку /а.с. 64-66/.

Вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2024 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку 3 роки. Кримінальне правопорушення вчинено 18 серпня 2021 року /а.с. 84-86/.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Так, згідно ст. 460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Частиною 1 статті 459 КПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч. 2 ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

У відповідності з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Системне тлумачення положень ст. 459, п.п. 4, 5 ст. 462, ст. 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Отже обов`язковою умовою перегляду вироку за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстави для скасування вироку, повинні бути абсолютно новими, суттєвими, раніше невідомими слідчим органам і суду, тобто такими, що не фігурували та не досліджувались в матеріалах справи та потребують окремого розслідування.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що аби визнати обставину, на яку посилається прокурор, нововиявленою у значенні ч.2 ст. 459 КПК України, необхідно не лише впевнитися, що вона не була відома заявнику і суду, але й що вона могла суттєво позначитися на законності та обґрунтованості судового рішення, про перегляд якого зазначається в заяві. В той же час, наявність такої обставини має бути належним чином підтвердженням, зокрема як у цьому випадку обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Тобто, вказаною нормою закону визначено як умову для засудженої особи протягом іспитового строку не вчиняти нових кримінальних правопорушень. Тоді як притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України є стадією кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення і закінчується набранням обвинувального вироку суду законної сили.

З огляду на це, вчинення кримінального правопорушення і притягнення до кримінальної відповідальності не є тотожними поняттями, та не можуть збігатися у часі, оскільки вчинення кримінального правопорушення завжди передує притягненню до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, у період іспитового строку особу може бути не притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення нею кримінального правопорушення, яке вона вчинила під час іспитового строку, оскільки такий факт може бути встановлений виключно судовим рішенням, яке набрало законної сили, а до того, з огляду на презумпцію невинуватості, особа вважається такою, що кримінального правопорушення не вчиняла.

Таким чином, беручи до уваги те, що вирок, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України ухвалено П`ятихатським районним судом 26 лютого 2024 року, тобто під час вирішення питання про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку з закінченням іспитового строку, який призначений вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12.08.2021 року його не існувало, суд при винесені ухвали від 17.01.2024 року обгрунтовано виходив з положень ст. 62 Конституції України, п. 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 17 КК України та дійшов висновків, що за відсутності обвинувального вироку стосовно засудженого за вчинення ним умисного кримінального правопорушення, вчиненого в період іспитового строку останній підлягає звільненню, в зв`язку з чим, заява прокурора про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 459-467, 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву заступника керівника Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_5 про перегляд ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2024 року за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через П`ятихатський районний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та оголошено 27 жовтня 2024 року о 13 год. 30 хвл.

Головуючий суддя ОСОБА_1