справа №176/432/25
провадження №1-кп/176/142/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Жовті Води, Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, маючої трьох неповнолітніх дітей, група інвалідності не встановлена, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 листопада 2024 року за №0000598,

з участю учасників судового провадження: прокурора Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , підтримуючи дружні відносини з потерпілим ОСОБА_6 , неодноразово перебувала з його дозволу у приміщенні квартири АДРЕСА_2 за присутності останнього.

Так, 02.11.2024 приблизно о 16 год. 00 хв., більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, перебуваючи вдома у ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 виник злочинний умисел на несанкціоноване втручання до автоматизованої системи «Приват24», яка належить АТ КБ «ПриватБанк», з корисливих мотивів.

Того ж дня, 02.11.2024 приблизно о 16 год. 03 хв., більш точного часу під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 , впевнившись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає та не контролює, відсутністю можливих свідків та очевидців, маючи умисел, направлений на здійснень протиправних дій у сфері автоматизованих систем, з корисливих мотивів, перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_6 здійснила несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи «Приват24», знаючи про те, що у мобільному телефоні потерпілого встановлений додаток віддаленого доступу WЕВ-банкінгу «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк», який має пароль доступу-відбиток пальця потерпілого, враховуючи стан потерпілого внаслідок алкогольного сп`яніння, взяла до рук мобільний телефон, в якому мався мобільний додаток призначений для дистанційного керування банківськими рахунками банку АТ КБ «ПриватБанк» Інтернет - банкінг «Приват24», користувачем якого є потерпілий ОСОБА_6 , не маючи дозволу на вхід у вказаний додаток та використання і розпорядження даними, що в ньому знаходяться і грошовими коштами, які були на рахунках потерпілого, приклала палець потерпілого з метою розблокування доступу до вказаного додатку «Приват24», який згідно із Законом України «Про платіжні послуги» є електронним платіжним засобом та системою призначеною для дистанційного керування банківськими рахунками АТ КБ «ПриватБанк» та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є автоматизованою системою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, самочинно, без дозволу власника ОСОБА_6 в порушення вимог ч.2 ст.11, ч.1 ст.21 Закону України «Про інформацію», ст.3, ч.1 ст.5 Закону України «Про захист персональних даних», маючи авторизацію до особистого кабінету потерпілого, здійснила вхід до особистого кабінету в автоматизовану систему «Приват24» ОСОБА_6 в результаті чого отримала повний доступ до банківського рахунку № НОМЕР_1 , банківської картки за № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , що призвело до несанкціонованого втручання в роботу автоматизованої системи «Приват24», яка належить АТ КБ «ПриватБанк» та отримала інформацію про поточний стан рахунку потерпілого, що відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», є банківською таємницею.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснено несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи «Приват24», яка належить АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Неодноразово безперервно продовжений, останній раз - Указом Президента України № 4024-ІХ від 29.10.2024 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено з 10.11.2024 на 90 діб. Указ затверджено Законом України № 4024-ІХ від 29 жовтня 2024.

ОСОБА_3 , отримавши доступ до WЕВ-банкінгу «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк», а саме до банківської кредитної карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка прив`язана до рахунку НОМЕР_1 та відповідно до виписки належить потерпілому ОСОБА_6 , 02.11.2024 року приблизно о 16 год. 05 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в кімнаті квартири АДРЕСА_2 , зайшовши до мобільного додатку Інтернет - банкінг «Приват24», побачила стан банківського рахунку по банківській картці № НОМЕР_2 емітована АТ КБ «ПриватБанк» та належить ОСОБА_6 , де у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинена в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 02.11.2024 приблизно 16 год. 06 хв., більш точного часу під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, перебуваючи в кімнаті квартири АДРЕСА_2 , розуміючи, що потерпілий ОСОБА_6 внаслідок алкогольного сп`яніння за її злочинними діями не спостерігає та не контролює, а також відсутністю можливих свідків та очевидців, ОСОБА_3 , визначивши предметом свого злочинного посягання грошові кошти, які знаходились на банківській картці № НОМЕР_2 АТ КБ «ПриватБанк», яка належить потерпілому ОСОБА_6 , будучи обізнаною про дію в Україні воєнного стану, маючи умисел та корисливий мотив, спрямований на заволодіння чужим майном, таємно, тримаючи в руках мобільний телефон, котрий належить ОСОБА_6 здійснила чотири транзакції, а саме:

- о 16 год. 07 хв. здійснила переказ грошових коштів у сумі 1000 грн. 00 коп. на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка належить неповнолітній доньці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- о 16 год. 11 хв. здійснила переказ грошових коштів у сумі 5025 грн. 00 коп. на банківську картку АТ Райффайзенбанк» № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_8 ;

- о 16 год. 12 хв. здійснила переказ грошових коштів у сумі 10 000 грн. 00 коп. на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка належить неповнолітній доньці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- о 16 год. 13 хв. здійснила переказ грошових коштів у сумі 5025 грн. 00 коп. на банківську картку АТ «РайффайзенБанк» № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_8 , тим самим, ОСОБА_3 таємно викрала вище вказані грошові кошти та розпорядилася ними на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяла потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 21050 грн. 00 копійок (двадцять одна тисяча п`ятдесят гривень 00 коп.).

31 січня 2025 року між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якій на підставі ст. ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та підозрюваною ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до зазначеної угоди, ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України за тих обставин, які викладені в угоді про визнання винуватості. Зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі підозри під час судового провадження. При цьому, сторони домовились про призначення ОСОБА_3 : за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 /п`ять/ років; за ч. 1 ст. 361 КК України у виді штрафу 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 /сімнадцять тисяч/ грн. На підставі ч.1 ст.70 КК України, узгодили остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваній.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості від 31.01.2025 року і призначити обвинуваченій узгоджене покарання.

Потерпілим ОСОБА_6 надана прокурору письмова згода на укладення угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні. Потерпілий просив проводити підготовче судове засідання за його відсутності.

Обвинувачена в підготовчому судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому повністю і беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України в обсязі підозри та обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та строку покарання. Зазначила, що наслідки укладення та затвердження угоди їй роз`яснені та зрозумілі. Окрім цього, зрозумілі їй наслідки невиконання угоди про визнання винуватості. Зазначила, що угода укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Відмовилася від справедливого судового розгляду кримінального провадження. Зазначила, що повністю розуміє наслідки обмеження апеляційного та касаційного оскарження вироку суду ухваленого на підставі угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між підозрюваною та прокурором.

Суд вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши угоду про визнання винуватості, матеріали судового провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_3 повністю і беззастережно визнала себе винуватою, згідно ст.12 КК України, за ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до тяжкого злочину та за ч. 1 ст. 369 КК України до кримінального проступку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 в повній мірі розуміє положення ст.ст. 394, 424, 473, 474,476 КПК України, ст.389-1 КК України.

Потерпілий надав прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд, з`ясував у обвинуваченої та переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.1 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та часткове відшкодування матеріальної шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченій відсутні.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваною ОСОБА_3 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати:

- за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану;

- за ч. 1 ст. 361 КК України як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

Обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити узгоджений сторонами угоди про визнання винуватості вид та строк покарання.

Сторони угоди /прокурор та обвинувачена/ домовились про призначення обвинуваченій ОСОБА_3 , узгодженого покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років.

- за ч. 1 ст. 361 КК України у виді штрафу 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим покаранням призначеними за дані кримінальні правопорушення, визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 5 /п`ять/ років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, тривалість якого має визначити суд, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Сторони узгодили долю речових доказів. Речові докази у кримінальному провадженні: CD-R з написом «вх. 18877483-ВБ», який зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373, 374-376, 468-470, 472-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 січня 2025 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, яка укладена між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч. 1 ст. 361 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 /п`ять/ років.

- за ч. 1 ст. 361 КК України у виді штрафу 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 /сімнадцять тисяч/ грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим покаранням, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 5 /п`ять/ років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 2 /два/ роки.

Відповідно до вимог п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, на ОСОБА_3 покласти наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні: CD-R з написом «вх. 18877483-ВБ», який зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченою, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої ст.389 -1 КК України.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя