Справа № 306/1490/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 29.03.2024.

Цією ухвалою задоволено подання провідного інспектора Мукачівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , засудженого вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.12.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років, та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 01 (один) рік з покладенням на нього відповідних обов`язків на підставі ч. 1 ст. 76 КК України.

Постановлено направити засудженого ОСОБА_9 до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі в порядку виконання вироку суду, після набрання ухвалою суду законної сили.

Строк відбування ОСОБА_9 призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 05 (п`ять) років визначено рахувати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

На підставі ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_9 у строк відбування покарання час затримання та доставки до місця відбування покарання.

Подання обґрунтоване тим, що засуджений ОСОБА_9 03.03.2023 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, покладеними на нього обов`язками про, що останній дав підписку. Однак, засуджений ОСОБА_9 не виконував покладені на нього судом обов`язки та без поважних причин 01.05.2023 та 19.06.2023, не з`явився на реєстрації до Мукачівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області.

Рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обставини справи в їх сукупності свідчать про небажання ОСОБА_9 стати на шлях виправлення, оскільки засуджений ОСОБА_9 без поважних причин не з`являвся на чергові реєстрації до Мукачівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, чим свідомо порушував порядок і умови відбування призначеного

-2-

йому покарання. Також суд першої інстанції взяв до уваги те, що ОСОБА_9 тривалий час не з`являвся у судові засідання для розгляду подання, внаслідок чого до нього було застосовано привід та оголошено в розшук. Тому, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що допущені ОСОБА_9 порушення свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, а також про те, що засуджений ухиляється від відбування призначеного судом покарання, не виконує обов`язки, покладені на нього вироком суду, тобто ОСОБА_9 не виправдав довіру суду на можливе виправлення без ізоляції від суспільства. У зв`язку з чим, суд першої інстанції задовольнив подання органу пробації.

На вказану ухвалу захисник засудженого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали суду від 29.03.2024 та постановлення апеляційним судом нової, якою відмовити в задоволенні подання органу пробації про скасування ОСОБА_9 іспитового строку та направлення його для відбування призначеного судом покарання, а також звільнити ОСОБА_9 з-під варти в залі суду. Посилається на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи та не підтверджуються зібраними доказами. Зазначає, що після письмового попередження ОСОБА_9 не з`явився на реєстрацію лише одного разу, а загалом пропустив реєстрацію лише двічі, а не три і більше разів, як передбаченого ч. 2 ст. 166 КВК України. При цьому, 19.06.2023 причина неявки була поважною, оскільки під час воєнного стану непоодинокими є випадки доставки осіб до ТЦК та СП для уточнення військово-облікових даних, при цьому жодних письмових підтверджень про це особам не видається, у зв`язку з чим з метою підтвердження цих обставин до ІНФОРМАЦІЯ_2 було направлено адвокатський запит. Тому вважає, що підстави для скасування ОСОБА_9 іспитового строку та направлення його для відбування призначеного покарання були відсутні.

Судове провадження розглядається за відсутності засудженого, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405, ч. 5 ст. 539 КПК України, не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що засуджений належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, однак від нього не надходило заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомостей про поважність причин його неявки. Також враховується думка захисника-адвоката ОСОБА_6 , яка не заперечила щодо розгляду апеляційної скарги без участі засудженого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу, промову прокурора ОСОБА_5 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необгрунтованість судового рішення, колегія суддів уважає слушними з таких підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції, розглядаючи подання провідного інспектора Мукачівського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_9 для відбування

-3-

призначеного покарання, зазначених норм кримінального процесуального закону не дотримався.

В обґрунтування висновку про скасування ОСОБА_9 іспитового строку, визначеного вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.12.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України, суд послався на те, що засуджений ОСОБА_9 без поважних причин не з`являвся на чергові реєстрації до Мукачівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, чим свідомо порушував порядок і умови відбування призначеного йому покарання, а також тривалий час не з`являвся у судові засідання для розгляду подання, внаслідок чого до нього було застосовано привід та оголошено в розшук.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладеного на нього обов`язку, вчинення адміністративного правопорушення із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда та застосовується письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження не застосовується, якщо покладений обов`язок не був виконаний з поважних причин. У разі ухилення засудженого від прибуття за викликом уповноваженого органу з питань пробації письмове попередження вважається винесеним, якщо його було направлено поштою за останнім відомим місцем проживання засудженого та отримано підтвердження про його отримання засудженим.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що у разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин. Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Таким чином, при вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Поважними причинами неявки засудженої особи за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк відповідно до частини першої статті 34 КВК України визнаються несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, які фактично позбавляють її можливості своєчасно прибути за викликом (документально підтверджені).

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_9 засуджено вироком Мукачівського міськрайонного суду від 22.12.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років, від відбування якого ОСОБА_9 звільнено на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком тривалістю 01 (один) рік та покладенням на нього обов`язків: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

-4-

З матеріалів провадження також вбачається, що на обліку в Мукачівському районному відділі № 2 філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_9 перебуває з 13.02.2023.

Постановою провідного інспектора Мукачівського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Закарпатській області від 03.03.2023, встановлено дні явки на реєстрацію засудженого ОСОБА_9 та зобов`язано його з`являтись на реєстрацію до органу пробації у перший та третій понеділок кожного місяця.

З матеріалів провадження та доводів подання органу пробації вбачається, що ОСОБА_9 не з`явився на реєстрацію 01.05.2023 та 19.06.2023.

Неявки ОСОБА_9 до органу пробації на реєстрацію стали підставою для звернення провідного інспектора Мукачівського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Закарпатській області до суду з поданням про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_9 для відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі, яке оскаржуваною ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2024 задоволено.

Однак, колегія суддів, дослідивши приєднані до подання докази, вважає, що задовольняючи подання, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про умисне, без будь-яких поважних причин, систематичне порушення ОСОБА_9 покладених на нього судом обов`язків та його небажання стати на шлях виправлення, виходячи з наступного.

Зі змісту подання вбачається, що після неявки до органу пробації 01.05.2023 ОСОБА_9 надав пояснення про те, що його неявка мала місце з підстав поломки транспортного засобу та неможливості доїхати до органу пробації, внаслідок чого відносно ОСОБА_9 було винесено застереження у вигляді письмового попередження.

У поясненнях з приводу неявки до органу пробації 19.06.2023 ОСОБА_9 пояснив, що у той день його зупинили працівники ТЦК, де він перебував протягом цілого дня.

Указані пояснення повністю узгоджуються з поясненнями, наданими ОСОБА_9 у суді першої інстанції, що підтверджується змістом оскаржуваної ухвали, та доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції безпідставно залишив поза увагою ці пояснення ОСОБА_9 про поважність причин його неявки до органу пробації.

Надані пояснення ОСОБА_9 , на переконання апеляційного суду, свідчать про відсутність у нього наміру умисно, без будь-яких причин, порушувати покладені на нього судом обов`язки.

Неявки ОСОБА_9 до органу пробації 01.05.2023 та 19.06.2023 відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України, не свідчать про систематичне невиконання покладених на нього обов`язків.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що після кожної неявки ОСОБА_9 з`являвся до органу пробації та пояснював причини неявки.

Разом з тим, у матеріалах провадження відсутні відомості про притягнення ОСОБА_9 до адміністративної чи кримінальної відповідальності протягом іспитового строку, що свідчить про те, що засуджений ОСОБА_9 адміністративних правопорушень, які б свідчили про те, що він не бажає ставати на шлях виправлення, не вчиняв, як і нових кримінальних правопорушень.

Апеляційний суд, приймаючи рішення, бере до уваги те, що у цілому засуджений ОСОБА_9 виконував покладені на нього обов`язки, і за весь час випробування лише двічі не з`явився на реєстрацію до органу пробації.

Наведені ОСОБА_9 обставини, які перешкодили йому вчасно з`явитися на реєстрацію, та їх характер, апеляційний суд вважає такими, що не свідчать про свідоме та умисне небажання ОСОБА_9 ставати на шлях виправлення, а також не вказують на

-5-

підвищену суспільну небезпеку засудженого, а отже і не дають підстав для висновку про необхідність направлення його до місць позбавлення волі.

Той факт, що ОСОБА_9 тривалий час не з`являвся у судові засідання для розгляду подання, внаслідок чого до нього було застосовано привід та оголошено в розшук, апеляційний суд визнає таким, що не свідчить про систематичне невиконання ОСОБА_9 обов`язків, покладених на нього вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.12.2022, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Неявки засудженого в судові засідання на розгляд подання органу пробації про скасування іспитового строку жодними нормативно-правовими атаками не визначені як порушення засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків та відповідно не дають підстав для скасування іспитового строку.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що оскаржувана ухвала від 29.03.2024 постановлена поза межами встановленого засудженому ОСОБА_9 іспитового строку, встановленого вироком від 22.12.2022, який набрав законної сили 24.01.2023, а факт зупинення судового провадження під час розгляду подання органу пробації про скасування іспитового строку не зупиняє перебігу такого строку.

Разом з тим, матеріали провадження не містять відомостей, які б характеризували ОСОБА_9 з негативної сторони.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів уважає, що даних, які б переконливо свідчили про те, що засуджений ОСОБА_9 не бажає ставати на шлях виправлення матеріали провадження не містять, і викладені у поданні обставини не є достатніми підставами для скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням та його направлення для відбування покарання у виді позбавлення волі.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена без з`ясування всіх обставин, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали - про відмову в задоволенні подання органу пробації.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що стороною обвинувачення не наведено обставин та не надано таких доказів, які б спростовували вищенаведені висновки апеляційного суду, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлено.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 29.03.2024 щодо ОСОБА_8 скасувати.

-6-

Відмовити у задоволенні подання провідного інспектора Мукачівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного покарання вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.12.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді