УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , секретаря судового засідання ОСОБА_3 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Шевченківського районного суду міста Києва клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження №0017948, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності в порядку п. 3-1 ч.1, п. 1-1 ч.2 ст. 284 КПК України

ВСТАНОВИВ

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження №0017948, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності в порядку п. 3-1 ч.1, п. 1-1 ч.2 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначає, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0017948 від 04 грудня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03 грудня 2013 року близько 21 год. 30 хв. по вул. Є. Потьє, 9 в м. Києві, невідома особа відкрито викрала мобільний телефон марки "Флай" та сумку, в якій знаходилися грошові кошти, в сумі 2 000 гривень, що належать гр. ОСОБА_4

05 грудня 2013 року допитано потерпілу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04 грудня 2013 року слідчим СВ 3-го ВМ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві лейтенант міліції ОСОБА_5 направив доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій в порядку п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК України.

В ході відпрацювання доручення, встановити свідків та осіб причетних до даної події не виявилось можливим. Станом на момент розгляду даного клопотання у даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру.

28 серпня 2024 року слідчим СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_6 надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК України.

У відповідь на вищевказане доручення до СВ ВП № 3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшли матеріали виконаного доручення, а саме рапорти оперуповноваженого СКП ВП № 3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , про те що в ході відпрацювання доручення проведено комплекс слідчих (розшукових) дій, в ході яких встановити особу, причетну до вчинення даного кримінального правопорушення, допитати свідків та очевидців, які можуть володіти будь-якими відомостями про вчинене кримінальне правопорушення, не представилось можливим.

Як зазначає прокурор у клопотанні, органом досудового розслідування дійсно вживались заходи направлені на встановлення особи, яка вчинила вищевказане кримінальне правопорушення.

У підготовчому судовому засіданні прокурор подане ним клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, що наведені в клопотанні.

Заслухавши прокурора, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, якими сторона обвинувачення обґрунтовує викладені в клопотанні доводи, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про закриття кримінального провадження з огляду на наступне.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань Шевченківським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0017948.

З доданих матеріалів справи вбачається, що слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дії з метою повного та всебічного встановлення всіх обставин справи.

Форми закінчення досудового розслідування встановлені ч. 2 ст. 283 КПК України, згідно якої досудове розслідування закінчується вчиненням однієї з альтернативно визначених дій, а саме шляхом: закриття кримінального провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Пунктом 3-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Приписами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України питання закриття кримінального провадження з вищенаведеної підстави, зокрема з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини 1 статті 284 КПК, відноситься до виключної компетенції суду.

Вирішуючи питання щодо закриття кримінального провадження суд звертає увагу на визначені ст. 2 КПК України завдання кримінального провадження, до яких відноситься захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 25 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

В рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Ілларіонович Щокін проти України» від 03 жовтня 2013 року зазначено, що державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для збирання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють визначити винних осіб, то таке розслідування не може відповідати вимозі ефективності.

Таким чином, закриття кримінального провадження є однією із форм закінчення досудового розслідування та в аспекті визначеної прокурором у клопотанні підстави закриття кримінального провадження, а саме: закінчення строків досудового розслідування та не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, судом підлягають перевірці зокрема як сам факт наявності події кримінального правопорушення, винну особу у вчиненні якого не встановлено, так і належність, ефективність здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч.1 ст.284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст.ст.9, 25 КПК України.

Як вбачається з поданого прокурором клопотання про закриття кримінального провадження подія кримінального правопорушення мала місце 03.12.1013 року, серед проведених слідчих (розшукових) дій прокурором зазначено лише про те, допитано потерпілу ОСОБА_4 , надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК України, у відповідь на виконання якого надано рапорт.

Разом з тим, до матеріалів клопотання долучено доручення слідчого СВ 3-го ВМ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві від 10.11.2024 про проведення слідчих (розшукових дій) у порядку п.3 ч.2 ст. 40 КПК України, а також доручення слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , від 28.08.2024, про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК України, які виконано не було, не проведено усіх необхідних слідчих (розшукових) дій на виконання вимог вказаного доручення та на підтвердження чого не долучено відповідних матеріалів, окрім типових рапортів оперуповноважених.

Крім того жодних відомостей на підтвердження проведення та виконання слідчих (розшукових дій), вказаних у рапортах оперуповноважених до клопотання не долучено.

Крім того, суд констатує, що останні десять років до звернення прокурора з клопотанням про закриття кримінального провадження жодні слідчі (розшукові), спрямовані на встановлення особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, органом досудового розслідування не проводились, що свідчить про поверхневий та формальний підхід до розслідування вказаної події та не відповідає критеріям ефективності досудового розслідування.

Та обставина, що жодній особі в даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру, автоматично не тягне за собою підстав для закриття провадження з підстав передбачених п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження щодо конкретної особи (оскільки вона встановлена) або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Вимоги, якими держава обмежує свої повноваження щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочини, носять індивідуальний характер, оскільки окрім перебігу часу вимагається не ухилення від слідства та суду, а також не вчинення нового злочину, що неможливо виконати, якщо особа чи особи, які вчинили злочин, не встановлені.

Сама по собі тривалість часу, що пройшов з дня вчинення злочину не є підставою для закриття провадження за наявності у провадженні відомостей про особу, причетність якої до скоєння злочину має бути перевірена під час досудового розслідування.

Твердження прокурора про те, що у кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила злочин, є передчасним і не відповідає завданням та засадам кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 284, 369, 314, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження №0017948, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності в порядку п. 3-1 ч.1, п. 1-1 ч.2 ст. 284 КПК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1