Справа № 932/3121/25
Провадження № 1-кс/932/1179/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) ТУ ДБР, розстошовного у м. Краматорську ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Києві, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні доньку 2016 року народження, підполковника, старшого офіцера відділу безпеки військової служби військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного за ч.4 ст.425 КК України,

в межах кримінального провадження №0000007 від 13.01.2023,

В С Т А Н О В И В :

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що майор ОСОБА_4 , будучи військової службовою особою, яка постійно обіймає посаду, пов`язану із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, будучи обізнаним з правилами та порядком нарахування військовослужбовця грошового забезпечення та додаткової винагороди, в супереч Статут внутрішньої служби ЗСУ, Дисциплінарного статуту ЗСУ, Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 та Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, діючи необережно у формі кримінальної протиправної недбалості, 15.12.2022, будучи необізнаним, що військовослужбовці 1 стрілецької роти не брали безпосередньої участі у бойових діях в період з 05.11.2022 по 06.11.2022 підписав наказ №10 «Про виплату грошової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану», що спричинило істотну шкоду та завдало матеріальної шкоди в сумі 329 933,55 грн.

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру та щодо нього існують ризики, що передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий вважає, що запобігти вказаним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому просить не визначати заставу.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, навів пояснення, аналогічні фабулі клопотання.

Підозрюваний зазначив що підпорядковані йому військовослужбовці дійсно приступили до виконання бойових завдань з 07.11.2022. Проте вони перебували в м. Краматорську, який перебував в зоні ведення бойових дій 05 та 06 листопада 2022 року. Зокрема ними оглядалися позиції та проводилася підготовка до їх зайняття. Окрім того, на той час не було чітко врегульовано питання виплати додаткової винагороди.

Щодо запобіжного заходу вказав що продовжує проходити службу в лавах ЗСУ, одружений, має 19 річного сина, який уклав контракт із ЗСУ та доньку 2016 року народження. Він із дружиною, дочкою та матір`ю якій 72 роки проживають в с. Крюківщина звідки він їздить на службу, окрім того часу коли перебуває у відрядженні чи наряді. Його дохід становить 34 тис. грн.

Захисник вказав на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши доводи прокурора на підтримання заявленого клопотання, заперечення підозрюваного та захисника, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, виходжу із наступного.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру 10.01.2025, за №0000007, внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.425 КК України.

28.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.425 КК України.

Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_4 підозрюються у недбалому ставленні військової службової особи до служби, якщо це заподіяло істотну шкоду, вчинене в умовах воєнного стану. Зокрема останній, діючи у форму кримінальної правової недбалості, не будучи обізнаним про те, що військовослужбовці не брали участі у бойових діях 05 та 06 листопада 2022 року, 15.12.2022 підписав наказ про виплату їм додаткової винагороди за участь у бойових діях за ці дні, чим спричинив шкоду в сумі 329 933,55 грн.

До клопотання долучено докази на підтвердження підозри, зокрема:

- звіт внутрішнього аудиту за висновками якого підрозділи 252 об Тро 112 обр Тро розпочали виконувати бойові завдання 07.11.2022 тоді як командирами підрозділів у рапортах на виплату збільшеної до 100 тис. грн. винагороди вказувалися період 03 06.11.2025, зокрема майором ОСОБА_8 на суму 6 533,34 грн;

- протоколи допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 із яких вбачається, що військовослужбовці ВЧ НОМЕР_2 прибували до м. Краматорська з 03 по 06.11.2025 та приступили до виконання бойових завдань з 07.11.2025, рапорти на виплату «бойових» подавалися командиру ОСОБА_4 з дня прибуття військовослужбовців до м. Краматорська так як вважалося, що це є зона бойових дій, останній за 3-4 дні до прибуття військовослужбовців виїжджав до зони бойових дій для рекогностування;

- висновок експерта у якому вказано, що за умови не перебування в районах ведення бойових дій 49-ти військовослужбовців ВЧ НОМЕР_2 з 04 по 06.11.2022, на підставі наказу ОСОБА_4 здійснено зайве нарахування додаткової винагороди з безпосередню участь у бойових діях що призвело до втрат в сумі 329 933,55 грн.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За приписами ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У відповідності до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За приписами ч.3 вказаної статті, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.425 КК України є обґрунтованою.

Заперечення сторони захисту не узгоджуються із приписами Статуту внутрішньої служби ЗСУ, Дисциплінарного статуту ЗСУ, Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 та Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29.

Щодо існування заявлених стороною обвинувачення ризиків, зазначаю наступне.

Ризик переховування обґрунтовується виключно тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному.

Ризик незаконного впливу на свідків обґрунтовується наявністю впливу на свідків, які за посадами є нижчестоящими в порівнянні із підозрюваним.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення можливістю самочинно залишити місце несення служби.

Ризик перешкоджання провадженню іншим чином обґрунтовується можливість втечі підозрюваного, впливу на свідків, зокрема й шляхом вчинення злочинів, а також можливістю самокалічення.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, враховую: підозру в необережному злочині, вчиненому у 2022 році; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному (позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років) залишає можливість для звільнення від відбування покарання з випробуванням; наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків за місцем його проживання; факт тривалої та добровільної військової служби підозрюваного, його участі у бойових діях; надання йому у 2024 році доступу до державної таємниці та присвоєння йому чергового звання; позитивну репутацію підозрюваного, нагородження його відзнаками; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа 330 тис. грн.; відсутність будь-яких претензій до підозрюваного із 2022 року; факт відсутності реалізації жодного із ризиків після допиту його щодо обставин виплати додаткової винагороди 11.09.2024, а також після повідомлення про підозру та вручення клопотання про застосування запобіжного заходу 28.03.2025; продовження служби підозрюваним на даний час.

Вважаю, що одна лише тяжкість покарання, яке загрожує особі не є достатнім обґрунтуванням для застосування запобіжного заходу, тим більше, що від моменту ймовірного злочину до звернення до слідчого судді із клопотання про застосування запобіжного заходу минуло більше двох років.

Стороною обвинувачення конкретно не обґрунтовано про наявність будь якої залежності свідків від підозрюваного. Звертає на себе увагу той факт, що показання свідків узгоджуються із показаннями підозрюваного, а всі обставини злочину можуть (та навіть мають) бути підтверджені письмово (рапорти, журнали, наказ).

Враховуючи описані обставини відсутні підстави вважати про наміри підозрюваного самочинно залишити місце несення служби, вчинення інших злочинів чи самокалічення. Звертаю увагу на відсутність жодних підстав стверджувати про зворотне.

Підсумовуючи усе викладене приходжу до переконання про відсутність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

При цьому звертаю увагу слідчого та прокурора на те, що вони не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України (останнє речення ч.2 ст.177 КПК України).

На підставі вищевикладеного слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 04.04.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1