Справа № 212/468/25
У Х В А Л А

16 січня 2025 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на відмову у доступі до правосуддя слідчим у кримінальному провадженні №0001184 за ч.1 ст.206 КК України,

встановив:

16 січня 2025 року до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_2 (далі скаржник) щодо зобов`язання слідчого ОСОБА_3 виконати свої службові обов`язки, для розгляду якої відповідно до частини 3 статті 35 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) та протоколу автоматичного визначення слідчого судді визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

Скаржник просив «1. Зобов`язати слідчого ОСОБА_3 виконати свої службові обов`язки по кримінальному провадженню №0001184. 2. Дослідити надані додатки в повному обсязі. 3. Долучити скаргу з додатками до матеріалів кримінального провадження».

Скарга обґрунтована тим, що скаржником було подано до слідчого ОСОБА_3 два клопотання, зокрема про визнання потерпілим юридичну особу ТОВ «Промремонт» та визнання ОСОБА_2 представником потерпілого. Проте за твердженням скаржника, при розгляді даних клопотань слідчим ОСОБА_3 не зроблено розмежування прохальної частини заявлених у клопотаннях вимогах, що створює перешкоди доступу до правосуддя.

Ознайомившись з скаргою слідчий суддя дійшла наступних висновків.

Згідно із частиною 1 статті 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303-308 КПК.

Пунктами 1-11 частини 1 статті 303 КПК визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, та згідно з частиною 2 статті 303 КПК скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього кодексу.

Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор зобов`язані вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність слідчого, прокурора, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований КПК.

Тобто КПК передбачає право звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність слідчого, прокурора, а лише щодо їх безпосередніх обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований КПК.

Прохальна частина скарги ОСОБА_2 взагалі не містить конкретну вимогу щодо нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий ОСОБА_3 зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, що твердженням скаржника тягне за собою відмову у доступі до правосуддя.

Також вимоги скаржника не підпадають під будь-яку іншу підставу оскарження бездіяльності, визначену частиною 1 статті 303 КПК.

Відповідно до частин 4, 5 статті 304 КПК, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню. Копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що належить відмовити у відкритті провадження за скаргою на відмову у доступі до правосуддя слідчим у кримінальному провадженні №0001184 за ч. 1 ст. 206 КК України, оскільки таке оскарження не передбачене нормами КПК.

Керуючись статтями 303-309, 369-372, 532 КПК слідчий суддя

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на відмову у доступі до правосуддя слідчим у кримінальному провадженні №0001184 за ч.1 ст.206 КК України та повернути скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1