УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

та сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський кримінальне провадження № 0000092, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, уродженця міста м. Луцьк Волинської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 02 лютого 2025 року близько 11 години 30 хвилин керуючи автомобілем марки « AUDI А8» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, в дворі, по вул. Сагайдачного міста Володимира Волинської області, неподалік будинку №14, проявив безпечність, неуважно стежив за дорожньою обстановкою, не переконався, що це не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, в результаті чого скоїв наїзд на ОСОБА_6 , яка перебувала в задній частині автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово медичного експерта Володимирського районного відділу ДСУ «Волинського ОБСМЕ» №12 від 20 лютого 2025 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритий перелом анатомічної шийки правого плеча без зміщення, відкритий перелом обох кісток нижньої третини правового передпліччя із зміщенням, забійні садна правого коліна, садна лівого коліна, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я.

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало, грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.2.3 б), п.10.1, п.10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), а саме:

п. 2.3 б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керуванням цим засобом у дорозі;

п.10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху;

п.10.9 під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Таким чином, своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілим середньої тілесні ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю, щиро покаявся. Підтвердив фактичні обставини щодо вчинення ним порушення правил безпеки дорожнього руху за викладених вище обставин. Заявив про повне та добровільне відшкодування потерпілій заподіяної шкоди. У зв`язку з цим разом із захисником просили суд звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та закрити відносно нього кримінальне провадження.

Потерпіла ОСОБА_6 вказала, що до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру немає, підтримала клопотання про звільнення його від відповідальності.
Прокурор не заперечив щодо звільнення обвинуваченого від відповідальності з підстав, передбачених ст.46 КК України, у зв`язку з добровільним відшкодуванням обвинуваченим заподіяної шкоди, просив залишити цивільний позов Володимир-Волинської місцевої прокуратури Волинської області без розгляду.
Заслухавши пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили клопотання задовольнити, думку прокурора, який не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження, думку потерпілої ОСОБА_6 , яка просила звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, ствердивши про примирення між нею та обвинуваченим та повне відшкодування завданих збитків, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та закриття кримінального провадження.
Статтею 46 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспортного засобу особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Частиною 1 статті 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Зважаючи на те, що обвинувачений не судимий, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, а відтак вперше, без встановлених обставин, які можуть обтяжити покарання та з необережності вчинив злочин, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому, повністю відшкодував заподіяну ним шкоду, потерпіла просить звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з їх примиренням, про що заявила безпосередньо в судовому засіданні, заподіяна обвинуваченим шкода у виді витрат із місцевого бюджету на лікування потерпілої також відшкодована повністю, а тому суд вважає за можливе, у відповідності до ст.46 КК України та ч.3 ст.288 КПК України, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.
Речові докази, згідно ст.100 КПК України, слід повернути законним володільцям.
Арешт, накладений на майно згідно ухвал слідчого судді від 20 лютого 2025 року скасувати.
Керуючись ст.ст. 284-288, 372 КПК України, на підставі ст. 46 КК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Кримінальне провадження № 0000092 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрити у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, на підставі ст.46 КК України, та звільнити його від кримінальної відповідальності.
Арешт на майно, який накладений ухвалами слідчого судді від 20 лютого 2025 року, а саме на автомобіль марки автомобіль марки «AUDІ A8» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 - скасувати.
Речові докази:
- автомобіль марки автомобіль марки «AUDІ A8» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 вважати повернутим власнику ОСОБА_7
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Володимир-Волинський міський суд.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1