ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6706/25
провадження № 1-кс/753/957/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004827 від 09.12.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, неодруженого, маючого неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004827 від 09.12.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0004827 від 09.12.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , визначивши незаконний збут психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, розробив план збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін.

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, у невстановлений спосіб, ОСОБА_4 придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, та розпочав зберігати при собі з метою подальшого збуту, шляхом передачі «з рук в руки».

Надалі, 27.01.2025, в рамках здійснення контролю за вчиненням кримінального правопорушення, проведено перший етап оперативної закупки психотропної речовини, обіг якої обмежено, під час якого ОСОБА_4 у телефонному режимі за допомогою дзвінків, використовуючи номер мобільного телефону НОМЕР_1 з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який надав згоду на участь в проведенні оперативної закупки психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін та обрав собі вигадані анкетні дані « ОСОБА_8 » та щодо якого застосовано заходи безпеки, домовився щодо збуту останньому психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, шляхом передачі «з рук в руки».

Після чого, 27.01.2025 приблизно о 11 год. 07 хв., ОСОБА_8 зустрівся із ОСОБА_4 в попередньо узгодженому місці, а саме за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому за грошові кошти в сумі 6 000 гривень ОСОБА_4 збув ОСОБА_8 полімерний пакет з пазовим замком з порошкоподібною речовиною світлого кольору, шляхом передачі «з рук в руки».

В подальшому, 27.01.2025 в період часу з 11 год. 25 хв. по 11 год. 35 хв. ОСОБА_8 перебуваючи неподалік від будинку за адресою: м. Київ, вул. Автопаркова, 5, в присутності двох понятих, добровільно видав співробітникам поліції полімерний пакет з пазовим замком з порошкоподібною речовиною світлого кольору, який містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 12,032 г., що у великих розмірах, яку ОСОБА_4 умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів зберігав та збув, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009.

Амфетамін, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, у великих розмірах, з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропної речовини, у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, 02.04.2025, в рамках здійснення контролю за вчиненням кримінального правопорушення, проведено другий етап оперативної закупки психотропної речовини, обіг якої обмежено, під час якого ОСОБА_4 у телефонному режимі за допомогою дзвінків, використовуючи номер мобільного телефону НОМЕР_2 з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який надав згоду на участь в проведенні оперативної закупки психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін та обрав собі вигадані анкетні дані « ОСОБА_8 » та щодо якого застосовано заходи безпеки, домовився щодо збуту останньому психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, шляхом передачі «з рук в руки».

Після чого, 02.04.2025 приблизно о 10 год. 37 хв., ОСОБА_8 зустрівся із ОСОБА_4 в попередньо узгодженому місці, а саме за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому за грошові кошти в сумі 3 000 гривень ОСОБА_4 збув ОСОБА_8 згорток фольги в якому порошкоподібна речовина білого кольору, шляхом передачі «з рук в руки».

В подальшому, 02.04.2025 в період часу з 11 год. 03 хв. по 11 год. 15 хв. ОСОБА_8 перебуваючи неподалік від будинку за адресою: м. Київ, вул. Автотранспортна, 4, в присутності двох понятих, добровільно видав співробітникам згорток фольги в якому порошкоподібна речовина білого кольору, який містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 4,689 г., що у великих розмірах, яку ОСОБА_4 умисно, незаконно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів зберігав та збув, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009.

Амфетамін, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, у великих розмірах, з метою збуту, вчиненому повторно, а також у незаконному збуті психотропної речовини, у великих розмірах, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, українець, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимий.

За наявності достатніх підстав 02.04.2025 ОСОБА_4 , у спосіб, передбачений КПК України, повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом про виявлення кримінального правопорушення; протоколом затримання ОСОБА_4 ; протоколом обшуку; висновками експертиз матеріалів, речовин та виробів; протоколами допитів свідків; протоколами огляду; протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Враховуючи вище перелічені докази у органу досудового розслідування є підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду так, як підозрюваний усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого та суду; 2) вчиняти нові злочини, оскільки підозрюваний на даний час не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, окрім того, єдиним джерелом доходу останнього було збут психотропних речовин на протязі тривалого часу, що свідчить про намір продовження злочинної діяльності; 3) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які володіють необхідною інформацією, яка має значення для кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності або полегшення свого становища, зокрема один зі свідків є знайомим підозрюваного, та приймав учать в проведення оперативної закупки.

Вказаним ризикам може запобігти тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а інші, менш суворі запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З огляду на викладене, просить слідчого суддю застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав викладених у ньому та просив задовольнити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб та визначити заставу 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечували проти клопотання, водночас просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою, а саме запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби. В обґрунтування посилалась на необґрунтованість підозри, відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та характеризуючі дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 . Просила врахувати, що підозрюваний раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, непрацездатних батьків, має позитивну характеристику за місцем роботи, проходив курс лікування від наркоманії та за станом здоров`я не може перебувати під вартою. Надала суду письмові заперечення на клопотання прокурора.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав свого захисника з підстав, викладених у письмових запереченнях проти клопотання.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Зі змісту частини 1 статті 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог, передбачених в ст. 178 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 цього кодексу, повинен оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

При розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя зобов`язаний перевірити відповідність цього клопотання вимогам ч. 1 ст. 184 КПК України. Яка передбачає, що клопотання про застування запобіжного заходу повинно обов`язково містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0004827 від 09.12.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України (а.с. 6-9).

02.04.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано, у порядку ст. 208 КПК України, як особу, підозрювану у скоєнні злочину (а.с. 36-38).

02.04.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 44-45).

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу та додатки вручені підозрюваному у встановлений законом термін.

Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлені законом строки.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України відноситься до тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання від 6 (шести) до 10 (десяти) років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному органом досудового розслідування, а саме: протокол огляду покупця від 27.01.2025 року (а.с. 10-11), протокол огляду та видачі грошових купюр від 27.01.2025 року (а.с. 11-14), протокол допиту свідка від 29.01.2025 року (а.с. 14-16), протокол допиту свідка від 29.01.2025 року (а.с. 16-18), протокол огляду місця події від 27.01.2025 року (а.с. 18-19), протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 27.01.2025 року (а.с. 21-23), висновок експерта №СЕ-19/111-25/6950-НЗПРАП від 11.02.2025 року (а.с. 24-26), протокол огляду від 02.04.2025 року (а.с. 27-28), протокол обшуку від 02.04.2025 року (а.с. 31-33), протокол огляду місця події від 02.04.2025 року (а.с. 34), протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.04.2025 (а.с. 36-38), висновок експерта №СЕ-19/111-25/20030-НЗПРАП від 02.04.2025 року (а.с. 41-42).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеності його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що досліджені в судовому засіданні та додані до клопотання документи, на даний час свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. А тому слідчий суддя не погоджується із запереченнями сторони захисту в цій частині.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Слід зазначити, що вивченням даних про особистість підозрюваного встановлено, що він офіційно не працює, як наслідок, не має офіційного постійного та стабільного джерела доходу, а тому є підстави вважати, що підозрюваний може зникнути від органу досудового розслідування.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, зможе вчиняти нові кримінальні правопорушення, пов`язанні із незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, оскільки вказана злочинна діяльність являється єдиним джерелом доходу в підозрюваного (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Слідчий суддя дійшов до висновку про наявність ризику можливого впливу на свідків, так як свідок, як вбачається із протоколу допиту, є знайомим підозрюваного, отже він має можливість впливу на нього шляхом погроз або вмовлянь. Крім того, відносно цього свідка, який приймав участь в оперативній закупівлі наркотичних засобів у підозрюваного, вже вжито заходів захисту, та знаходячись на волі, підозрюваний може вживати заходи щодо ідентифікації вказаного свідка, з метою вплинути на зміну ним своїх показів (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

При цьому слідчий суддя врахував тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею становлено, що ОСОБА_4 тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, відтак слід вважати, що таких перешкод не має.

При цьому слідчий суддя зважив і на доводи сторони захисту щодо застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, проте вважає, що стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не доведено відповідними доказами обставин, на які посилалась сторона захисту при обґрунтуванні необхідності застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому вважає, що у даному випадку такі доводи про застосування більш м`якого запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2001, «Рохліна проти Російської Федерації» від 07.04.2005, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, «Маріянчук та інші проти України» від 17.01.2019.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання, має захворювання, які потребують лікування, позитивну характеристику, соціальні зв`язки, проте вказані дані, що його характеризують, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.

Прокурором у судовому засіданні було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною 4 статті 183 КПК України (абзац 1 частини 3 статті 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина 4 статті 182 КПК України). Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 2 частина 5 статті 182КПК України).

У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 5 статті 182 КПК України).

Із структури статті 5 Конвенції, в цілому, та її пункту 3, зокрема, випливає, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (§42 рішення ЄСПЛ у справі Musuc v. Moldova від 06.11.2007, заява №. 42440/06, та§139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12.04.2009, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави, як і у вирішенні питання про необхідність продовження ув`язнення обвинуваченого. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain, заява №12050/04, §79).

Відтак, слід не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Слідчий суддя звертає увагу, що положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан підозрюваного; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу підозрюваного; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; (8) «професійне середовище» підозрюваного; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням тощо.

Відтак, визначаючий розмір застави у даному кримінальному провадженні слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб та вважає за необхідне визначити заставу відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 121 120,00 грн. у національній грошовій одиниці, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя покладає на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1. Прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4. Утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; 5. Здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004827 від 09.12.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів в межах строку досудового розслідування до 31.05.2025 року включно, з утриманням у ДУ Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 02.04.2025 року з 14 год. 33 хв.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: у розмірі 121 120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Дарницького районного суду м. Києва за наступними реквізитами: Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26268059, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО): 820172, рахунок отримувача: UA1012089, призначення платежу - застава.

Підозрюваний або заставодавець мають у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Після отримання і перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний, обвинувачений, негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, - прокурора та суд. Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного, у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1. Прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4. Утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

5. Здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин та не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Роз`яснити, що у відповідності до ч. 10 ст. 182 КПК України у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Копію ухвали вручити негайно підозрюваному, захиснику, прокурору та направити для виконання в Державну установу "Київський слідчий ізолятор" для виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 09.04.2025 року о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1