Справа № 611/949/24
Провадження № 1-кп/611/26/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

провівши в приміщенні Барвінківського районного суду судове засідання на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному 25 вересня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яловени Яловенського району республіки Молдова, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

25 вересня 2024 року близько 08:30 обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на подвір`ї житлового будинку АДРЕСА_1 , на грунті тривалих особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень своїй колишній дружині ОСОБА_4 , наніс останній один удар кулаком правої руки в область обличчя, в результаті чого навмисно спричинив останній тілесне ушкодження у вигляді синця в проекції тіла лівої вилочної кістки, яке за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, не визнав, пояснив, що з 1992 року перебував у шлюбі з потерпілою ОСОБА_4 , який було розірвано в січні 2024 року. Від шлюбу з потерпілою мають трьох дітей.

25.09.2024 приблизно о 08:00 він побачив, як до будинку ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зайшов незнайомий йому чоловік. Він, обвинувачений, одразу направився до зазначеного домоволодіння, де у водопровідному колодязі побачив цього чоловіка. Він почав вимагати від незнайомця, щоб той залишив домоволодіння. В цей час з будинку вийшла ОСОБА_4 , вчинила з ним сварку, під час якої намагалася знімати його на свій мобільний телефон. Його це обурило. На його прохання зупинити відеозйомку, потерпіла не відреагувала. Тоді він підійшов до ОСОБА_4 та намагався вибити з її рук мобільний телефон, але остання, захищаючись віх цих дій, мимоволі сама себе вдарила мобільним телефоном по підборіддю. Ніяких умисних ударів потерпілій він не наносив.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінального проступку,передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, суд вважає вину останнього у вчиненні зазначеного кримінального проступку повністю доведеною у судовому засіданні сукупністю досліджених та перевірених в судовому засіданні наступних доказів.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що проживає в житловому будинку АДРЕСА_1 . З обвинуваченим ОСОБА_5 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1992 по січень 2024 року. Від шлюбу з обвинуваченим мають трьох дітей. Після розірвання шлюбу ОСОБА_5 неодноразово приходив до неї додому та вчиняв сварки.

25.09.2024 близько 08:00 годин до неї на подвір`я за її проханням зайшов ОСОБА_7 з метою поновлення водопостачання будинку

Приблизно о 08:30 на подвір`я зайшов обвинувачений ОСОБА_5 та почав вимагати від ОСОБА_8 припинити роботи та залишити подвір`я. Почувши крики, вина вибігла з будинку, дістала свій мобільний телефон та почала проводити відеозйомку. В цей момент ОСОБА_5 , підійшовши до неї, спочатку намагався вибити мобільний телефон з її рук, а потім наніс їй один удар правою рукою по обличчю, а саме по щоці. Після цього обвинувачений залишив подвір`я домоволодіння, а вона викликала працівників поліції.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що 24.09.2024 до нього зателефонувала ОСОБА_4 та попросила допомогти їй поновити водопостачання житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на що він погодився.

25.09.2024 близько 08:00 він, зайшовши на подвір`я зазначеного домоволодіння, почав перевіряти труби водопостачання у водопровідному колодязі. В той час він почув якісь крики. Виглянувши з колодязя, він побачив, що ОСОБА_4 лежить на землі, а біля неї стоїть ОСОБА_5

ОСОБА_9 пояснив також, що нещодавно переніс інсульт, а тому може помилятися у своїх свідченнях.

З висновку експерта №12-14/126Бр/24 від 25.09.2024 убачається, що у потерпілої ОСОБА_4 виявлене тілесне ушкодження у виді синця в проекції тіла лівої вилочної кістки. Зазначене тілесне ушкодження могло утворитися від однократної ударної дії тупого твердого предмету. За ступенем тяжкості це ушкодження відноситься до ушкоджень легкого ступеня тяжкості (п.п. 2.3.2 б «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995). Вищевказане тілесне ушкодження могло утворитися в строк до 1 доби з моменту огляду (а.с. 16).

Під час проведення 04.10.2024 слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_4 , остання у присутності двох понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , пояснила та показала спосіб та механізм нанесення їй тілесного ушкодження ОСОБА_5 (а.с. 17-20).

Відповідно до висновку експерта №12-23/75Бр/24 від 04.10.2024, не виключено утворення тілесного ушкоджень на лівій половині обличчя потерпілої ОСОБА_4 за обставин, на які вказала остання під час проведення слідчого експерименту за її участі (а.с. 22).

Згідно протоколу слідчого експерименту від 04.10.2024 та фототаблицею до нього, свідок ОСОБА_9 у присутності двох понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , пояснив, що в його присутності обвинувачений ОСОБА_5 під час сварки наніс ОСОБА_4 один удар правою рукою, зігнутою в кулак, в область її лівої щоки (а.с. 26-29);

З висновку додаткової судово-медичної експертизи №12-234/76Бр/24 від 4.10.2024 вбачається, що утворення виявленого у потерпілої ОСОБА_4 тілесного ушкодження у виді синця в проекції тіла лівої вилочної кістки могло утворитися за обставин, на які вказував свідок ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту за його участі (а.с. 31).

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пояснили, що були присутні у якості потятих під час проведення слідчих експериментів за участю потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_9 .

У їх присутності останні пояснили та показали за яких обставинах обвинувачений ОСОБА_5 наніс потерпілій ОСОБА_4 тілесне ушкодження.

Належність, допустимість та достовірність наведених вище доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, у зв`язку з чим суд їх прийняв, та вважає такими, що є достатніми для належної правової оцінки дій обвинувачених.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, оскільки останній, умисно спричинив потерпілій легке тілесне ушкодження.

Посилання ОСОБА_5 на те, що він не спричиняв потерпілій ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, суд вважає такими, що суперечать іншим, зібраним у справі доказам, є способом захисту й обумовлені намаганням уникнути відповідальності та покарання за фактично вчинений ним кримінальний проступок.

При обранні міри покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який не судимий, офіційно не працевлаштований, розлучений, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує пркарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального проступку щодо колишнього подружжя.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт.

Визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Речові докази по справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Судових витрат по справі немає.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши покарання у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Барвінківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1