Справа № 487/9589/24
Провадження № 1-кс/487/1777/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001537 від 03.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 307 КК України про арешт майна

встановив:

12.03.2025 прокурор Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0001537 від 03.09.2024 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно (речові докази), а саме на: мобільний телефон марки «Redmi 10C», IMEI: НОМЕР_1 та IMEI: НОМЕР_2 , упаковано в сейф - пакет №SUD 1115406; мобільний телефон марки «Redmi», у неробочому стані з механічними пошкодженнями на корпусі, упаковано в сейф - пакет №SUD 1134166; коробку від мобільного телефону «Redmi 10C», IMEI: НОМЕР_1 та IMEI: НОМЕР_2 ; коробку від мобільного телефону «Poco C65», IMEI: НОМЕР_3 та IMEIНОМЕР_5, упаковані в сейф-пакет №7101746, що були вилучені 10.03.2025 в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Накладення арешту прокурор обґрунтовує необхідністю збереження зазначених речей, як речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав, просив про його задоволення.

На підставі ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без участі власника майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001537 від 03.09.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», згідно якого обіг особливо небезпечних психотропних речовин, включених до таблиці І, списку № 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 за № 770, на території України заборонено, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, з корисливих мотивів, у невстановленому органом досудового розслідування місці, у невстановлений час та при невстановлених обставинах, незаконно, з метою збуту, придбала, зберігала та перевозила на автомобілі марки «Chevrolet Lacetti» державний номерний знак НОМЕР_4 речовину білого кольору, яка була розфасована у 56 згортках, та частина якої відповідно до висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ19/115-25/3954НЗПРАП від 11.03.2025 містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,6747 г.

Вищевказану особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, виявлено та вилучено працівниками поліції під час проведення обшуку автомобіля марки «Chevrolet Lacetti» державний номерний знак НОМЕР_4 , який мав місце 10.03.2025 за адресою: м. Херсон, вул. Старообрядницька, 25.

Крім цього, іншу частину особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, загальна маса якої становить близько 769,00 г., що відповідно до Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 за № 188, відноситься до особливо великих розмірів, ОСОБА_5 зберігала за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , до моменту її виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення обшуку за вказаною адресою, який мав місце 10.03.2024.

10.03.2025 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Redmi 10C», IMEI: НОМЕР_1 та IMEI: НОМЕР_2 , упаковано в сейф - пакет №SUD 1115406; мобільний телефон марки «Redmi», у неробочому стані з механічними пошкодженнями на корпусі, упаковано в сейф - пакет №SUD 1134166; коробку від мобільного телефону «Redmi 10C», IMEI: НОМЕР_1 та IMEI: НОМЕР_2 ; коробку від мобільного телефону «Poco C65», IMEI: НОМЕР_3 та IMEIНОМЕР_5, упаковані в сейф-пакет №7101746.

10.03.2025 вказані предмети, речовини та об`єкти в рамках кримінального провадження визнано речовими доказами, про що слідчим винесено відповідну постанову, оскільки вони зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, використовувалися як знаряддя вчинення злочину та становлять інтерес для досудового розслідування.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимогами ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так прокурором доведено, що майно, вилучене в ході обшуку зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використано у якості доказів у кримінальному провадженні, а також доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 10.03.2025 за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- Мобільний телефон марки «Redmi 10C», IMEI: НОМЕР_1 та IMEI: НОМЕР_2 , упаковано в сейф - пакет №SUD 1115406;

- Мобільний телефон марки «Redmi», у неробочому стані з механічними пошкодженнями на корпусі, упаковано в сейф - пакет №SUD 1134166;

- Коробку від мобільного телефону «Redmi 10C», IMEI: НОМЕР_1 та IMEI: НОМЕР_2 ; коробку від мобільного телефону «Poco C65», IMEI: НОМЕР_3 та IMEIНОМЕР_5, упаковані в сейф-пакет №7101746.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1