16.12.2024
Справа №152/1608/24
Провадження по справі №1-кп/150/83/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суду Вінницької області у складі:

головуючої: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання про закриття кримінального провадження №0000062 від 01.07.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження обґрунтовано тим, що в провадженні сектору дізнання відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області перебувало кримінальне провадження №0000062 від 01.07.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. У ході досудового розслідування встановити особу причетну до вчинення вказаного правопорушення не вдалося, повідомлення про підозру в межах даного кримінального провадження не здійснювалося. З урахуванням положень ст.49 КК України, прокурор просить закрити це кримінальне провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор клопотання підтримує, просить його задоволити.

Оглянувши матеріали клопотання, судом встановлено таке.

За обставинами кримінального провадження, 01.07.2021 до відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшла заява від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_1 , про те, що в період часу з 24.06.2021 по 27.06.2021 під приводом продажу автомобіля на сайті ОLХ невідома особа зловживаючи довірою заволоділа грошовими коштами у сумі 86365 грн.

За даним фактом 01.07.2021 внесено відомості до ЄРДР за №0000062 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

У ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження проведено ряд слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення особи, яка скоїла крадіжку, однак особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, наразі не встановлено. У ході виконання доручень оперативними працівниками не встановлено обставин, які б давали можливість розкрити кримінальне правопорушення. Під час досудового розслідування осіб, які можуть бути причетними до вчинення даного кримінального правопорушення не встановлено, жодній особі про підозру не повідомлялось, досудове розслідування у кримінальному провадженні не зупинялось. В ході виконання неодноразових доручень оперативними працівниками не встановлено обставин, які б давали можливість розкрити кримінальне правопорушення.

Викликати до суду потерпілого ОСОБА_3 не представилося можливим, оскільки, він 08.02.2022 перетнув кордон, виїхавши з України у пункті пропуску Краківець, що стверджується повідомленням Адміністрації Державної прикордонної служби України від 12.08.2024 за №5769/217/01-2024 (а.к.п. 156). Як вбачається із вище вказаного повідомлення ОСОБА_3 з часу перетину кордону (тобто, з 08.02.2022) назад до України не повертався.

В ході досудового розслідування кримінального провадження жодних заяв від інших осіб щодо їх залучення в якості потерпілого не надходило.

Частиною 1 статті 49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Пунктом 2 частини 3 статті 314 КПК України встановлено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу

Відповідно до ч.1 п.3-1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно п.1-1 ч.2 та абзацу четвертого ч.4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Вказане узгоджується з висновком Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного в ухвалі від 28.12.2020 по справі №285/664/20, відповідно до якого за змістом ст.284 КПК України умовами для законності кримінального провадження за вказаною підставою є наявність визначених законом умов для закриття кримінального провадження та відповідне клопотання прокурора. При цьому, за наявності всіх визначених законом вимог закриття кримінального провадження є обов`язком суду.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.190 КК України відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, а тому особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло більше трьох років.

З часу внесення до ЄРДР (тобто, з 01.07.2021) відомостей про вище зазначене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, минуло більше трьох років.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006 р., суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено: кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року, п. 65) для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості.

В п.40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013 року, зазначено, що державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності.

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: невстановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Таким чином, виходячи з того, що особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення в ході досудового розслідування не встановлено, а строк притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення вказаного кримінального правопорушення, який становить більше трьох років закінчився, кримінальне провадження внесене до ЄРДР підлягає закриттю на підставі п.3-1 ч. 1 ст.284 КПК України.

На підставі викладеного, ст., ст.12, 49 КК України та керуючись ст. 284, 314, 369, 372 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження за №0000062 від 01.07.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження за №0000062 від 01.07.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України закрити на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, в зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- оптичний диск CD-R із виписками по банківських картах АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- DVD-R диск №683 з інформацією, вилученою у АТ «Райффайзен Банк» на підставі ухвали слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 26.01.2024, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення в суді.

СУДДЯ: ОСОБА_5