cправа №947/4557/25
провадження №1-кп/947/764/25
У Х В А Л А

13 березня 2025 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0000011 від 01.01.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м.Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000011 від 01.01.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (надалі - кримінальне провадження).

Під час підготовчого судового засідання, прокурором заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання прокурор зокрема зазначив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

22.01.2025 року Київським районним судом міста Одеси обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 14.03.2025 року включно.

Вказував, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього КПК України процесуальних обов`язків, а також запобігання наступним спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Підозрюваний може переховуватися від органів розслідування та суду, що обґрунтовуються тяжкістю покарання за вчинене кримінальне правопорушення, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі від 5 до 8 років; 2) незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, з якими вона безпосередньо знайома та знає їх місце проживання;

Вважав, що оскільки ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, то усвідомлюючи невідворотність покарання, може ухилятися від слідства та суду, продовжувати злочинну діяльність та впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Посилаючись на викладене, керуючись зокрема ст.ст.40, 131, 132, 176 - 178, 183, 184, 193 КПК України, просив суд: 1) продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, що полягає в забороні залишати підозрюваній житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 20:00 год по 06:00 год.; 2) покласти на обвинувачену ОСОБА_3 , наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду який здійснює досудове розслідування, судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

При цьому, прокурор додатково пояснив, що випадків ухилення ОСОБА_3 від слідства або впливу на свідків та потерпілого не зафіксовано.

Обвинувачена проти задоволення клопотання прокурора не заперечувала.

Суд, заслухавши клопотання, вислухавши думки учасників кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Судом з поданого клопотання та реєстру матеріалів досудового розслідування, доданих до обвинувального акту встановлено, що до обвинуваченої ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 14.03.2025 року.

Будь - яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у клопотаннях обставин, прокурором до поданого клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в судовому засіданні не надано.

У зв`язку з цим, враховуючи засаду змагальності кримінального провадження, суд позбавлений можливості з`ясувати, які ризики були враховані слідчим суддею під час застосування до обвинуваченої запобіжного заходу та чи продовжують вказані ризики існувати на сьогоднішній день, саме в тому об`ємі на який посилається прокурор.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України, у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу.

Частина 3 ст.199 КПК України передбачає, що однією з підстав для продовження строку тримання під вартою є наявність вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суд повторно звертає увагу, що прокурором до клопотання не було додано будь - яких належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у клопотаннях обставин, зокрема існування ризиків переховування від слідства або суду та впливу на свідків і потерпілого.

Частина 1 ст.194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1 та 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.ч.5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Під час судового розгляду, прокурором не надано жодного доказу на підтвердження того, що ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України були враховані при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та продовжують існувати на сьогоднішній день.

Таким чином, суд робить висновок, що клопотання прокурора є необґрунтованим та задоволенню не підлягає через недоведеність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор.

Крім того, під час підготовчого судового засідання, учасники судового провадження, проти призначення кримінального провадження до судового розгляду та складання досудової доповіді не заперечували.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, дійшов до наступних висновків.

Підстави для закриття провадження, передбачені пп.5 - 8, 10 ч.1.,ч.2 ст.284 КПК України відсутні.

Кримінальне провадження на підставі ч.1 ст.32, ч.1 ст.33 КПК України підсудне Київському районному суду м.Одеси.

Наданий обвинувальний акт містить відомості, передбачені ч.2 ст.291 КПК України та підписаний прокурором. До вказаного обвинувального акту додаються документи, передбачені ч.4 ст.291 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання судом не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пп.1 - 4 ч.3 ст.314 КПК України.

Підстави для розгляду кримінального провадження у закритому судовому засіданні передбачені пп.1 - 5 ч.2 ст.27 КПК України відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 27, 177, 178, 181, 194, 199, 314 - 316, 331, 369 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

2. Призначити у кримінальному провадженні №0000011 від 01.01.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України судовий розгляд на 21 березня 2025 року на 13 год. 45 хв., який відбудеться у приміщенні Київського районного суду міста Одеси (вул.Варненська, 3Б, м.Одеса; кабінет для довідок - 213).

3. Судовий розгляд здійснювати одноособово у відкритому судовому засіданні.

4. Викликати у судове засідання наступних учасників судового провадження: прокурора, обвинуваченої, повідомити потерпілого.

5. Доручити Київському РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області в строк до 07.04.2025 року скласти досудову доповідь відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (моб.тел.: НОМЕР_1 ).

6. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1