Провадження № 1-кс/201/5605/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене заступником керівника Щастинської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000260, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2024, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна підозрюваного.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування, у кримінальному провадженні № 0000260 від 24.04.2024 за фактом добровільного обрання громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території, а саме обрання на посаду «голови» у «муниципальном образовании Станично-Луганский муниципальный округ ЛНР» (мовою оригіналу), тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на території окупованого смт Станиця Луганська Щастинського району Луганської області, усвідомлюючи, що вищевказаний орган утворено незаконно, тобто, всупереч чинному законодавству України, будучи обізнаним про військову агресію з боку Російської Федерації відносно України, захоплення збройними силами РФ та незаконними збройними формуваннями так званої «ЛНР» території Луганської області, усвідомлюючи наслідки, що мають настати внаслідок його обрання на посаду «голови муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ ЛНР» та бажаючи їх настання, достеменно знаючи, що його діяльність не пов`язана із забезпеченням нормальної життєдіяльності населення на тимчасово окупованій території смт Станиця Луганська Щастинського району Луганської області та не є для нього способом виживання в умовах окупації, діючи умисно, переслідуючи особисті мотиви, добровільно погодився на ідейно-вмотивовану співпрацю з ворогом, за результатами якої підривається національна безпека України, створюється загроза державному суверенітету, територіальній цілісності, конституційному ладу та іншим національним інтересам держави, висловив добровільне бажання бути обраним на посаду «голови муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ ЛНР».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, громадянин України ОСОБА_5 , у жовтні 2023 року (більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим), перебуваючи на території смт Станиця Луганська Щастинського району Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання, добровільно обраний на посаду «голови муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ ЛНР», тобто у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, що здійснює свою протиправну діяльність на тимчасово окупованій території смт Станиця Луганська Щастинського району Луганської області.

Так, на третьому пленарному засіданні першого скликання т.зв. «ради муніципального округу муніципальне утворення Станично-Луганський муніципальний округ лнр» (мовою оригіналу: «Совета муниципального округа муниципальное образование Станично-Луганский муниципальный округ ЛНР»), прийнято рішення № 4 від 27.10.2023 «Про обрання голови муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ лнр», відповідно до якого громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обрано на посаду т.зв. «голови муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ ЛНР» (мовою оригіналу: «главы муниципального образования Станично-Луганский муниципальный округ лнр»)».

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, захопленням смт Станиця Луганська Щастинського району Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 201 (7861) від 04.10.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 02.10.2024 опубліковано повістку про виклик особи ОСОБА_5 на 08.10.2024, 09.10.2024, 10.10.2024 о 10:00 за адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні за № 0000260 від 24.04.2024, для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного та виконання слідчих, процесуальних дій в рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_5 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Так, 11.10.2024 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим за погодженням прокурора складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України та у зв`язку з неявкою останнього за викликом до слідчого ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях і неможливості йому безпосереднього вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, в газеті «Урядовий кур`єр» № 207 (7867) від 11.10.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 11.10.2024 опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а також повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_5 на 10:00 годину на 15.10.2024, 16.10.2024, 17.10.2024, за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000260 від 24.04.2024, для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного та виконанні слідчих, процесуальних дій в рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Таким чином, 11.10.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільному обранні громадянина України, до незаконного органу влади створеного на тимчасово окупованій території.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_5 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Відповідно до відповіді ГСЦ МВС № 31/16537-17657-2024 від 12.06.2024 на запит слідчого, у власності ОСОБА_5 перебуває транспортний засіб, а саме легковий автомобіль FORD C-MAX, 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Відповідно до протоколу огляду від 09.12.2024, в якому оглядався диск на якому міститься інформація, яка отримана від АТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7-241113/17597-БТ від 15.11.2024 у громадянина України ОСОБА_5 є банківські картки за номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 .

Відповідно до відповіді АТ «Ощадбанк» № 46/12-06/145145/2024 від 26.11.2024 на запит Луганської обласної прокуратури у громадянина України ОСОБА_5 є банківська картка за номером НОМЕР_7 .

У поданому клопотанні слідчим зазначено, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, санкцією якої передбачене покарання у вигляді конфіскації майна, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України для конфіскації майна як виду покарання, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , а саме на: транспортний засіб, а саме легковий автомобіль FORD C-MAX, 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , банківські картки в АТ КБ «Приватбанк» за номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 та всі закріплені за ними рахунки, банківську картку в АТ «Ощадбанк» за номером НОМЕР_7 та всі закріплені за нею рахунки.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 111-1 КК України, за вчинення зазначеного кримінального правопорушення передбачається покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

На підставі викладеного, слідчий просив накласти арешт майно підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та проводити розгляд клопотання в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України без участі власника цього майна.

Слідчий у судове засідання по розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, на задоволенні наполягав, неприбуття слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Розглядом клопотання встановлено, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування, у кримінальному провадженні № 0000260 від 24.04.2024 за фактом добровільного обрання громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території, а саме обрання на посаду «голови» у «муниципальном образовании Станично-Луганский муниципальный округ ЛНР» (мовою оригіналу), тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, захопленням смт Станиця Луганська Щастинського району Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 201 (7861) від 04.10.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 02.10.2024 опубліковано повістку про виклик особи ОСОБА_5 на 08.10.2024, 09.10.2024, 10.10.2024 о 10:00 за адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні за № 0000260 від 24.04.2024, для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного та виконання слідчих, процесуальних дій в рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_5 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Так, 11.10.2024 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим за погодженням прокурора складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України та у зв`язку з неявкою останнього за викликом до слідчого ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях і неможливості йому безпосереднього вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, в газеті «Урядовий кур`єр» № 207 (7867) від 11.10.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 11.10.2024 опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а також повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_5 на 10:00 годину на 15.10.2024, 16.10.2024, 17.10.2024, за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000260 від 24.04.2024, для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного та виконанні слідчих, процесуальних дій в рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Таким чином, 11.10.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільному обранні громадянина України, до незаконного органу влади створеного на тимчасово окупованій території.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_5 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Доведено, що згідно з відповіддю ГСЦ МВС № 31/16537-17657-2024 від 12.06.2024 у власності ОСОБА_5 перебуває транспортний засіб, а саме легковий автомобіль FORD C-MAX, 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Також доведено, що відповідно до протоколу огляду від 09.12.2024, в якому оглядався диск на якому міститься інформація, яка отримана від АТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7-241113/17597-БТ від 15.11.2024 у громадянина України ОСОБА_5 є банківські картки за номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 .

Також доведено, що згідно з відповіддю АТ «Ощадбанк» № 46/12-06/145145/2024 від 26.11.2024 на запит Луганської обласної прокуратури у громадянина України ОСОБА_5 є банківська картка за номером НОМЕР_7 .

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , окрім іншого передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст. ст.117, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні за № 0000260, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2024, на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на: транспортний засіб, а саме легковий автомобіль FORD C-MAX, 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ; банківські картки в АТ КБ «Приватбанк» за номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 та всі закріплені за ними рахунки, банківську картку в АТ «Ощадбанк» за номером НОМЕР_7 та всі закріплені за нею рахунки.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1