Справа № 686/7877/25
Провадження № 1-кс/686/3077/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , ознайомившись із матеріалами клопотання прокурора окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000778,

установила:

Прокурор окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_2 , шляхом направлення 24.03.2025 поштового відправлення на адресу суду, звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням (зареєстроване у суді 25.03.2025) про накладення арешту на предмет схожий на корпус гранати «Ф-1», із наявними маркуваннями «107 28-85 Т» та предмет схожий на підривач типу «УЗРГМ-2» з наявними маркуваннями «47-82 УЗРГМ-2 УЗПЧ», із позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування ними.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню, у зв`язку із наступним.

Слідчим відділом Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000778 від 22.03.2025, відомості у якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Із матеріалів клопотання убачається, що ОСОБА_3 , усвідомлюючи те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження із бойовими припасами, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків і свідомо бажаючи їх настання, в порушення вимог п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, а також Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, усвідомлюючи те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обігу і не можуть знаходитись у власності громадян без спеціального дозволу, не маючи передбаченого законом дозволу на поводження з бойовими припасами, у серпні 2023 року перебуваючи в Харківській області (більш точної дати та адреси досудовим розслідуванням не встановлено), знайшов, один споряджений корпус промислово виготовленої ручної осколкової оборонної гранати «Ф-1» із наявними маркуваннями «107 28-85 Т» із уніфікованим підривачем (запалом) типу «УЗРГМ-2» з наявними маркуваннями «386-122-82», які в своєму конструктивному поєднані утворюють бойову ручну осколкову оборонну гранату «Ф-1», яка відноситься до боєприпасів та придатна для здійснення вибуху, таким чином ОСОБА_3 умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу придбав вищевказаний бойовий припас.

Окрім того, у серпні 2023 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_3 умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу здійснив перевезення (носіння) одного спорядженого корпусу промислово виготовленої ручної осколкової оборонної гранати «Ф-1» із наявними маркуваннями «107 28-85 Т» із уніфікованим підривачем (запалом) типу «УЗРГМ-2» з наявними маркуваннями «386-122-82», які в своєму конструктивному поєднані утворюють бойову ручну осколкову оборонну гранату «Ф-1» з Харківської області (більш точної адреси досудовим розслідуванням не встановлено), до адреси свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Так, 22.03.2025 у період часу із 23:47 год. по 23:57 год., за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_3 , працівниками Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, у ході огляду місця події виявлено та вилучено бойові припаси, а саме: один споряджений корпус промислово виготовленої ручної осколкової оборонної гранати «Ф-1» із наявними маркуваннями «107 28-85 Т» із уніфікованим підривачем (запалом) типу «УЗРГМ-2» з наявними маркуваннями «386-122-82», які у своєму конструктивному поєднані утворюють бойову ручну осколкову оборонну гранату «Ф-1», яка відноситься до категорії боєприпасів, яку ОСОБА_3 умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу зберігав за місцем свого проживання.

23.03.2025 старшим слідчим ВРЗЗС СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_4 винесено постанову про визнання речовим доказом тимчасово вилученого майна, а саме предмету схожого на корпус гранати «Ф-1», з наявними маркуваннями «107 28-85 Т», який поміщено до сейф- пакета № АВ1002658 та предмету схожого на підривач типу «УЗРГМ-2» з наявними маркуваннями«47-82 УЗРГМ-2 УЗПЧ», який поміщено до сейф пакета № АВ1002656, які є предметом вчинення злочину, оскільки являються річчю матеріального світу, що була використана задля вчинення злочину, тому містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та які постановою слідчого визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 7 статті 237 КПК України чітко визначено, що при проведенні огляду предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Із наведених приписів кримінального процесуального закону випливає висновок, що вилучені законом з обігу предмети не уважаються тимчасово вилученим майном та не підлягають поверненню особам, а можуть бути визнанні постановою дізнавача, слідчого чи прокурора речовим доказом та зберігатися у визначеному місці.

Враховуючи викладене, звертаю увагу, що клопотання прокурора не містить достатніх обґрунтувань необхідності накладення арешту на предмет схожий на корпус гранати «Ф-1», із наявними маркуваннями «107 28-85 Т» та предмет схожий на підривач типу «УЗРГМ-2» з наявними маркуваннями «47-82 УЗРГМ-2 УЗПЧ», із урахуванням того, що указані предмети вилучені законом з обігу, не є тимчасово вилученим майном, постановою слідчого визнані речовими доказами.

У клопотанні не зазначено підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження щодо предмету схожого на корпус гранати «Ф-1», із наявними маркуваннями «107 28-85 Т» та предмету схожого на підривач типу «УЗРГМ-2» з наявними маркуваннями «47-82 УЗРГМ-2 УЗПЧ», не обґрунтовано, чому сторона обвинувачення вважає, що існують ризики їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі чи відчуження за умов їх перебування під контролем правоохоронних органів та неможливості їх повернення особам, які володіють зазначеними предметами без відповідних правових підстав, оскільки вони не перебувають у вільному обігу.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин клопотання прокурора про арешт майна не може бути розглянуто по суті і підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст. 171-173 КПК України, слідча суддя

постановила:

Повернути прокурору клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000778.

Встановити строк у сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя