Справа № 464/751/20
пр.№ 1-кп/464/374/24
У Х В А Л А

27 грудня 2024 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000012 від 03.02.2020 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, працюючого директором ПП "Ремдор", без зареєстрованого місця проживання та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України

з участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді директора ПП «РЕМДОР», будучи службовою особою, в період з 20.05.2019 по 27.11.2019 уклав з Сихівською районною адміністрацією Львівської міської ради, що знаходиться за адресою: м. Львів, проспект Червоної Калини, 66, договори про закупівлю послуг по об`єкту «Послуги з поточного ремонту вулично шляхової мережі Сихівського району міста Львова», зокрема: основний договір від 22.05.2019 №22-ВТ/19 про закупівлю послуг та договір від 27.11.2019 №47-ВТ/19 про закупівлю послуг по об`єкту «Послуги з поточного ремонту вулично шляхової мережі Сихівського району міста Львова», до яких в подальшому підписав та затвердив кошториси та акти виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та КБ. На виконання вище вказаних договорів, ОСОБА_3 , будучи директором ПП «РЕМДОР», тобто службовою особою, неналежно поставився до виконання покладених на нього службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, в період з листопада по червень 2019 року не здійснив перевірку відомостей, вказаних в актах приймання виконаних будівельних робіт, а саме Акт №1 за листопад 2019 року, Акт №4/11 за листопад 2019 року, Акт №3 за грудень 2019 року, Акт №1 за травень 2019 року, Акт №2 за червень 2019 року, Акт №3 за червень 2019 року, перебуваючи за адресою: м. Львів, проспект Червоної Калини, 66, підписав вказані Акти, в яких, відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи, завищено об`єми, перелік, найменування та вартість робіт і витрат, на загальну суму 414 725, 23 грн., внаслідок чого у Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради виник обов`язок здійснити оплату в завищеному розмірі в загальній сумі 414 725,23 грн., чим завдано тяжких наслідків державним інтересам. Внаслідок неналежного виконання службовою особою директором ПП «РЕМДОР» ОСОБА_3 своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, Сихівською районною адміністрацією Львівської міської ради зайво оплачено ПП «РЕМДОР» 414 725,23 грн. (чотириста чотирнадцять тисяч сімсот двадцять п`ять гривень двадцять три копійки), чим завдано збитки державним інтересам на вказану суму, що спричинило тяжкі наслідки.

ОСОБА_3 у судовому засіданні подав клопотання про закриття провадження на підставі ст.49 КК України, мотивуючи тим, що з дня вчинення кримінального правопорушення, яке мало місце в 2019 році, минув п`ятирічний термін, він нових кримінальних правопорушень не вчиняв. Наслідки закриття провадження йому відомі й зрозумілі.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 вказане клопотання підтримав, просив звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечив проти звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження.

Заслухавши учасників судового провадження та дослідивши його матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.ч.1, 4 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За вимогами ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки -у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відповідно до приписів п.1 ч.2 ст. 284, ч.3 ст. 285, ч.4 ст. 286, ч.3 ст.288 КПК України якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст.49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Санкція ч.2 ст.367 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.

Відтак кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно зіст.12 КК України є нетяжким злочином та з дня його вчинення минуло понад п`ять років.

Протягом цього строку ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення нового кримінального правопорушення не притягався, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває.

Підстав для застосування ч.2 чи ч.3 ст.49 КК України у суду не має, матеріали справи не містять у собі відповідних відомостей, і стороною обвинувачення не надано, як і для ч.5 даної норми КК України.

Невизнання вини особи у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за наявності її згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання, зазначена позиція ККС ВС викладена у постанові у справі № 552/5595/18 (провадження № 51-5289км19).

З урахуванням виконання судом вимог ч.3 ст.285 КПК України, після чого обвинувачений настояв на своєму звільненні від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст.49КК України за наявності усіх підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, суд вважає необхідним звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження стосовно нього закрити.

Стосовно заявленого прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова в інтересах держави в особі Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди, суд зазначає наступне. Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України. Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст.129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову чи відмова в ньому може бути винесене лише у разі ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів медичного або виховного характеру. Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону. Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді. У той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства. Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений цивільний позов слід залишити без розгляду.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта у розмірі 13592, 16 грн. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Керуючисьст.ст.284, 285, 288, 314КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України - закрити.

Цивільний позов прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова в інтересах держави в особі Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Процесуальні витрати за проведення експертиз на загальну суму 13592, 16 грн стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено 27 грудня 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1