ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю учасників судового провадження:

секретаря

судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сокирянського районного суду Чернівецької області від 30 грудня 2024 року у кримінальному провадженні №0000411 від 29.12.2024 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, з повною базовою середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,-

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Сокирянського районного суду Чернівецької області від 30 грудня 2024 року задоволено клопотання заступника начальника ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області начальника слідчого відділення ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_5 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20 лютого 2025 року.

Одночасно визначено ОСОБА_6 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 грн, та покладено обов`язки у разі її внесення:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, в робочі дні з 09 години до 18 години;

2) не відлучатися за межі с. Бузовиця Дністровського району Чернівецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

________________________________________________________________________________

ЄУНСС: 722/2725/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

Провадження №11-сс/822/6/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця фактичного проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон;

4) утримуватися від спілкування зі свідками.

Згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, діючи за попередньою змовою з іншим підозрюваним у кримінальному провадженні, достовірно знаючи про дію на території України правового режиму воєнного стану та обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, умисно, з корисливих мотивів, за обумовлену невстановленою слідством особою винагороду, організували незаконне переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України.

У свою чергу ОСОБА_10 за вказівкою невстановленої слідством особи заздалегідь перерахував грошові кошти за послуги щодо його незаконного переправлення через кордон в сумі 5000 євро на вказаний цією особою рахунок.

У подальшому ОСОБА_10 було затримано працівниками ДПС України на напрямку 0068 прикордонного знаку при спробі незаконного перетину кордону України та Республіки Молдова, а автомобіль марки «ВАЗ2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням іншого підозрюваного, у якому в якості пасажира перебував ОСОБА_6 , було зупинено працівниками ДПСУ на напрямку 0068 прикордонного знаку на відстані 1000 метрів до лінії державного кордону України та Республіки Молдова.

30.12.2024 о 00 год 04 хв ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану ухвалу слідчого судді підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та застосувати щодо нього запобіжний захід у виді цілодобового або нічного домашнього арешту.

Вказує, що не згідний з рішенням слідчого судді, оскільки його було затримано прикордонною службою 29 грудня 2024 року.

Вважає необґрунтованим та занадто суворим рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Звертає увагу колегії суддів на те, що він раніше не судимий та сумлінно виконуватиме обов`язки щодо прибуття до слідчого або прокурора.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Підозрюваний та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити.

Прокурор заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити без змін ухвалу слідчого судді.

Мотиви Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав зміст ухвали та вимоги апеляційної скарги, позиції учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону повною мірою.

Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження протоколи огляду місця події, затримання, допиту свідка дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на цій стадії досудового розслідування є обґрунтованою.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Також колегія суддів зауважує, що ОСОБА_6 підозрюється у тому, що за попередньою змовою з іншими особами організував незаконне переправлення через державний кордон особи чоловічої статі в період, коли на території України оголошено воєнний стан у зв`язку з повномасштабною агресією РФ, мобілізацією та обмеженнях щодо виїзду за кордон військовозобов`язаних чоловіків, що свідчить про виняткову суспільну небезпечність злочину, який інкримінується підозрюваному.

Крім того, слідчий суддя дійшов правильного висновку про існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненому злочині, характер та ступінь суспільної небезпечності злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Враховуючи наявні в матеріалах кримінального провадження докази, колегія суддів вважає, що існують достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження.

Зокрема, ОСОБА_6 знайомий з іншими невстановленими на даний час особами, які займалися організацією незаконного перетину кордону, іншим підозрюваним в цьому кримінальному провадженні, свідком, а тому існує ризик впливу на цих осіб з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, як зазначив слідчий суддя, наявні у справі докази вказують на обізнаність підозрюваного у методах незаконного перетину кордону, відтак є обґрунтованим ризик переховування від органів досудового розслідування.

Врахувавши ці обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти зазначеним ризикам, з яким погоджується і колегія суддів.

Твердження підозрюваного ОСОБА_6 про те, що його було затримано 29, а не 30 грудня 2024 року, спростовуються матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, з яких вбачається, що їх разом з іншим підозрюваним 29 грудня 2024 року було зупинено на транспортному засобі працівниками прикордонної служби після адміністративного затримання свідка, а 30 грудня 2024 року о 00 год 04 хв ОСОБА_6 було затримано вже у порядку ст.208 КПК України, після того як в ході допиту свідок ОСОБА_10 вказав на нього як на особу, що вчинила злочин, передбачений ч.3 ст.332 КПК України.

Крім того, відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Врахувавши наведені обставини у сукупності, а також, характер і обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вартість незаконного переправлення, яка, згідно пред`явленої підозри, була встановлена для ОСОБА_10 , слідчий суддя дійшов висновку про те, що максимальний розмір застави гарантуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у підозрюваного попередніх судимостей самі по собі не свідчать про надмірну суворість застосованого запобіжного заходу з огляду на конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення та доведених ризиків.

Таким чином, ухвала слідчого судді за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною, а доводи апеляційної скарги підозрюваного висновків суду не спростовують.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, у ході апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 309, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Сокирянського районного суду Чернівецької області від 30 грудня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3