Справа № 456/1236/19
Провадження № 1-кп/456/15/2025
УХВАЛА

14 січня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_3 від 13.11.2024 про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 286 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_3 , ОСОБА_6 ,

в присутності обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника потерпілих: ОСОБА_11 , -

встановив:

На розгляді Стрийського міськрайонного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , внесеному до ЄРДР за №0000543 від 05.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. З ст. 286 КК України.

В даному кримінальному провадженні, відповідно до договору про надання правової допомоги, мною здійснюється захист обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 , обвинувачується у тому, що він 05 жовтня 2018 року біля 02 год.00 хв. керуючи автомобілем марки «SKODA ОС^іа» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по вул. Львівській в м. Стрию Львівської області, не справився з керуванням, що призвело до заносу ТЗ та подальшого виїзду за межі проїзної частини дороги та наїзду на перешкоду.

Так обґрунтовуючи винуватість ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, прокурор в даному кримінальному провадженні покликається на висновок експерта №4150/2018т, як доказ, що на думку прокурора обґрунтовує перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння.

Стороною захисту було подано до суду клопотання про визнання недопустимим як процесуального джерела доказів висновку судової токсикологічної експертизи №4150/2018-т від 26 листопада 2018 року у зв`язку з порушенням процесуального закону, не застосуванням належної правової процедури для здійснення справедливого правосуддя згідно із визначеними загальними засадами кримінального провадження, порушенням прав та свобод людини гарантованих Конституцією та законами України при призначенні та проведенні експертного дослідження.

Так, слід зазначити що згідно з витягом із ЄРДР, відомості про кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , були внесені до цього реєстру 05 жовтня 2018 року о 05:18:28 год., а відбір зразків крові відповідно до описової частини висновку експерта №4150/2018 здійснено черговою медсестрою ОСОБА_12 .

Таким чином відібрання зразка крові для проведення його експертного дослідження проводилось ще до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, тому вимогами КПК не регламентувалось.

Проте експертиза, яка досліджувала зразок, призначалась в межах досудового розслідування. Тому направлений для дослідження експертові зразок із медичного закладу, де він перебував після відібрання, слідчий повинен був отримати за ухвалою слідчого судді про надання тимчасового доступу і належним чином залучити до кримінального провадження у спосіб, передбачений КПК.

Однак як убачається із дослідженого в судовому засіданні запиту слідчого ОСОБА_13 від 29.10.18 року за вих. №16-08/543 на адресу головного лікаря Стрийської ЦРЛ « Під час поступлення ОСОБА_4 у нього було взято забір крові в два флакони. Один із них був отриманий згідно запиту від 05.10.2018, а другий на даний час знаходиться у ввіреній Вам установі.»

В той же час в матеріалах справи відсутні будь-які документи які б стверджували про отримання такого зразка та хто його отримав, відсутня ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до даного флакона крові, відсутній протокол тимчасового доступу до даного флакона крові та протокол його вилучення, в матеріалах справи відсутня також інформація про те де та при яких умовах зберігався флакон крові отриманий невідомою особою 05.10.2018 року, чи було забезпечено даний флакон крові від доступу сторонніх осіб та чи було дотримано умови зберігання даного флакона крові, в матеріалах справи відсутній протокол відбору взірців крові

Так з метою забезпечення юридичної сили результату дослідження відбір біоматеріалу, його маркірування, зберігання, транспортування, документальне оформлення регулюється методичними рекомендаціями «Порядок відбору від живих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організація проведення токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» узгодженими 18 січня 2011 року Департаментом розвитку медичної допомоги МОЗ України (надалі-Порядок).

Так відповідно до 2.3 вказаного Порядку « Зразки біологічного матеріалу підлягають дослідженню в день надходження. У виключних випадках зразки зберігаються в лабораторії в холодильнику терміном не більше 2 діб при температурі не вище плюс «+4*С» в біксах або пластиковій тарі, які опечатує кожний лікар лаборант. Контрольні зразки після надходження в лабораторію одразу вміщують у морозильну камеру та зберігають при температурі не вищій мінус «-8*С» протягом 90 днів, вони можуть бути використані тільки при необхідності проведення повторних досліджень. Холодильник, де зберігаються зразки, повинен бути обладнаний засобами, які запобігають проникненню в нього сторонніх осіб, та опечатуються в кінці робочого дня».

Аналогічні вимоги до зберігання зразків біологічного матеріалу зазначені в п.1.3 даного Порядку, а зокрема, « Якщо немає можливості негайно передати зразки біологічного матеріалу в лабораторію, зразки зберігаються в холодильнику при температурі не вище плюс «+4*С» протягом не більше 2 діб» Окрім цього як зазначається у вище зазначеному пункті даного Порядку « Холодильник, де зберігаються зразки, повинен бути обладнаний засобами, які запобігають проникненню в нього сторонніх осіб ( замки, опечатування).»

Однак, як уже зазначалося вище, в матеріалах справи відсутній протокол відбору взірців крові у ОСОБА_4 , інформація про місце та умови

зберігання отриманого невідомою особою 05 жовтня 2018 року флакона крові ОСОБА_4 , до скерування такого в розпорядження експерта, тобто до 22 листопада 2018 року, а також відсутня інформація про умови та місце зберігання контрольного зразка крові.

Тобто, як убачається із матеріалів справи отриманий 05 жовтня 2018 року флакон крові ОСОБА_4 , не був скерований в межах 2-х днів для проведення токсикологічної експертизи, як цього вимагає Порядок, а 47 (сорок сім днів) невідомо де та за яких умов зберігався, що не виключає можливості маніпулювання даним зразком заінтересованими в цьому особами та ставить під сумнів правильність отриманих результатів, а зокрема результатів зазначених у висновку експерта № 4150/2018-т.

Окрім цього отриманий невідомою особою 05 жовтня 2018 року флакон крові як і отриманий слідчим ОСОБА_13 , 21 листопада 2018 року із Стрийської ЦРЛ другий флакон крові мають значення речового доказу, оскільки в подальшому досліджувалися судовою токсикологічною експертизою, за результатами проведення якої складений висновок № 4150/2018, яким обґрунтовується твердження сторони обвинувачення про нібито перебування ОСОБА_4 , на час вчинення ДТП у стані алкогольного сп`яніння.

А тому відповідно до ч.3 ст. 100 КПК речові докази, за винятком документів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, повинні бути належним чином упаковані та опечатані.

Спосіб упаковки повинен забезпечувати неможливість підміни або зміни вмісту без порушення її цілісності та схоронність вилучених (отриманих) речових доказів від пошкодження, псування, погіршення або втрати властивостей, завдяки яким вони мають доказове значення.

Так прокурором не відкрито стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України та не надано суду будь яких документів, які б підтверджували факт та обставини відібрання у ОСОБА_4 , зразків крові та її опечатування.

Слід зазначити, що до передачі зразка крові стороні обвинувачення дії медичних працівників при відборі крові регулюються методичними рекомендаціями «Порядок відбору від живих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організація проведення токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» узгодженими 18 січня 2011 Департаментом розвитку медичної допомоги МОЗ України.»

Так відповідно до п.1.3 вказаного Порядку маркірування флаконів проводять у присутності особи, яку обстежують. Для маркірування флаконів готують дві етикетки. Одну для флакона зі зразком для аналізу, другу - для флакона і контрольним зразком.

На кожний флакон поверх кришки зверху-донизу за допомогою клею ПВА вклеюються хрест на хрест стрічки паперу шириною з діаметр кришки, кінці яких вклеюються етикеткою із зазначенням: виду біологічного матеріалу: номера проби за реєстраційним журналом; дати і часу відбору проби; прізвища, імені, по-батькові та підпису медичного працівника, який підготував пробу: прізвища, імені, по-батькові та підпису особи, чий зразок біологічного матеріалу було відібрано. Перехрестя скріплюють печаткою. (Підписи ставлять на приклеєну на флакон етикетку. При відмові особи, яку обстежують, поставити підпис, необхідно про це зробити відмітку у журналі реєстрації відбору зразків біологічного матеріалу).

Етикетку довкола закріплюють прозорою клейкою стрічкою (скотчем).

Із висновку експерта вбачається, що спосіб упакування зразка крові наданого експертові, виконаний з порушенням вимог Порядку.

Зокрема, на етикетці відсутні відомості про номер проби за реєстраційним журналом, а також про ім`я та по-батькові медичного працівника, відсутній підпис

ОСОБА_4 . Перехрестя смужки паперу що наклеєно на флакон не скріплене печаткою. Етикетка довкола не закріплена прозорою клейкою стрічкою (скотчем).

Такий спосіб упакування не забезпечував та не забезпечує неможливість підміни або зміни вмісту без порушення її цілісності та схоронності відібраного зразка.

Крім того, у матеріалах досудового розслідування відсутні відомості про кількість відібраних зразків.

У випадку, якщо у медичній установі було відібрано два зразка крові по 4-5 мл., кожний як це передбачено Порядком, то відомості про факт такого відбору та про місце зберігання чи дослідження другого, контрольного зразка, в матеріалах досудового розслідування також відсутні. Якщо ж відбирався лише один зразок, то відсутні відомості про причини порушення Порядку ще й у цій частині.

Відомості про те, що пакет з одним флакон, у якому знаходився зразок крові, вилучався слідчим із приймального відділення лікарні, де проводився забір крові стороні захисту та суду не надані.

Таким чином відомості про процесуальне джерело отримання зразка крові, який досліджувався експертизою, до матеріалів досудового розслідування не долучені, стороні захисту не відкриті і суду не надані.

Окрім цього слід звернути увагу і на невідповідність кількості відібраної крові та скерованої такої для проведення експертизи.

Так згідно із приписами п. 1.1.1 «Правила відбору зразків крові» Правил, кров для дослідження виявлення та визначення концентрації алкоголю відбирається у два сухих стерильних флакони по 4-5 мл. Отже як убачається із матеріалів справи для проведення експертного дослідження відібрано по 5 мл., тобто загальна кількість крові становила 10 мл. Однак як убачається із експертних висновків №№4150/2018-т; 4151/2018-т, останніми для проведення експертних досліджень використано значно більшу кількість крові.

Так, як убачається із експертного висновку №4150/2018-т ( а.в 2-3) експертом для проведення токсикологічної експертиз використано 2.5 мл. крові із конверта і 2.5 мл. крові із сумки холодильника, тобто експертом для проведення експертизи №4150/2018-т використано 5 мл. крові.

В той же час як убачається із експертного висновку №4151/2018-т від 04 грудня 2018 року для проведення даного дослідження експертом використано 8 мл. крові. (а.в.2).

Отже як убачається із матеріалів справи відібрано 10 мл. крові, а на експертизу скеровано 13 мл. крові, тобто очевидним є факт втручання сторонніх осіб у флакони із біоматеріалом, або на експертизу скеровано зовсім інші взірці крові.

Аналіз наведених обставин дає підстави для обґрунтованого висновку про те, що за час транспортування крові слідчим з моменту її вилучення, а зокрема один флакон слідчим отримано 05жовтня 2018 року, другий флакон крові слідчим отримано 21 листопада 2018 року до моменту надання експерту (22 листопада 2018 року) змінився об`єм крові, який збільшився з 10мл. до 13 мл., що є неможливим без зовнішнього втручання та свідчить про надання на експертизу інших зразків крові.

Отже сторона захисту обґрунтовано стверджує, що надані для експертного дослідження зразки крові не належать ОСОБА_4 , а іншій, невстановленій на даний час особі.

Зважаючи на те, що для встановлення даних обставин та усунення об`єктивних сумнівів щодо приналежності та/або не приналежності ОСОБА_4 , зразків крові що були предметом експертного дослідження висновків експертів №4150/2018-т та №4151/2018-т необхідні спеціальні знання в галузі судово - медичної імунологічної експертизи, сторона захисту вважає за необхідне призначити в даній справі судово - медичну молекулярно - генетичну експертизу зразків крові,

оскільки стороною обвинувачення поза розумним сумнівом недоведеного що взірці крові які були предметом експертного дослідження належать саме ОСОБА_4 .

Слід зазначити, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь- яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Ухвалити рішення яким доручити експертам Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівське обласне Бюро судово-медичної експертизи» за адресою м. Львів вул. Пекарська, 61, провести судово - медичну молекулярно генетичну експертизу за матеріалами справи № 456/1236/19, провадження № 1- кп/456/290/2019.

Для дослідження експертам надати матеріали кримінального провадження, взірці крові вилучені слідчим ОСОБА_13 згідно із протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 21.11.2018 року, та взірці крові отримані слідчим ОСОБА_13 , згідно запиту останнього від 05.10.2018року.

Доручити слідчим СУ ГУНП у Львівській області провести слідчу дію у встановленому ч. 3 ст. 245, ст. 241 КПК України порядку відібрати та належним чином упакувати біологічні зразки (кров) ОСОБА_4 . Провести відбір біологічного матеріалу з належним повідомленням про час та місце слідчої дії захисників обвинуваченого ОСОБА_4 .

На вирішення експертів поставити наступні питання:

1. Який ДНК профіль зразків біологічного матеріалу (крові) вилучених слідчим ОСОБА_13 згідно із протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 21.11.2018 року.

2.Який ДНК профіль зразків біологічного матеріалу (крові) вилучених слідчим ОСОБА_13 згідно запиту останнього від 05.10.2018 року.

3.Який ДНК профіль зразків біологічного матеріалу (крові) обвинуваченого ОСОБА_4 .

4.Чи співпадає ДНК профіль зразків біологічного матеріалу (крові) вилучених слідчим ОСОБА_13 згідно із протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 21.11.2018 року, ДНК профіль зразків біологічного матеріалу (крові) вилучених слідчим ОСОБА_13 згідно запиту останнього від 05.10.2018року з ДНК профілем обвинуваченого ОСОБА_4 .

В судовому засіданні захисник підтримав подане клопотання, просить клопотання задоволити та поставити експертам питання наведені в клопотанні.

Захисник ОСОБА_6 підтримала подане клопотання та вказала, що ніхто не має доводити свою невинуватість, а відтак підтримує подане клопотання.

Обвинувачений підтримав подане клопотання.

Прокурор заперечив вимоги клопотання та вказав, що дане клопотання повністю безпідставне та не підлягає задоволенню оскільки, стороною захисту вже подавалося клопотання про визнання доказів недопустимими, а саме висновку експерта №4150/2018-т, який стосується токсикологічного дослідження крові обвинуваченого та було встановлено та надана відповідь КНП «Стрийська ЦРЛ», з якої вбачається, що відбір крові проводився на підставі наказу №120 від 29.05.2018 «Про порядок проведення медичних оглядів у Стрийській ЦРЛ для встановлення стану сп?яніння та факту вживання психоактивних речових, дослідження біосередовищ для визначення концентрації алкоголю» та встановлено, яким чином було проведено відбір крові у обвинуваченого.

В подальшому ухвалою слідчого судді було надано доступ до відібраних взірців крові, які в подальшому було скеровано для проведення відповідної експертизи.

Питання визнання даного висновку недопустимим доказом буде вирішуватися судом в нарадчій кімнаті, а подане клопотання про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи в даному кримінальному провадженні подане виключно з метою затягування судового розгляду тому в його задоволенні слід відмовити.

Представник потерпілих ОСОБА_11 підтримав позицію прокурора та додав, експертиза взірців крові обвинуваченого була проведена у відповідності до Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної цитології бюро судово-медичної експертизи, які затверджені МОЗ України 17.01.1995 за №6. Слід зазначити, що строк зберігання зразків крові становить три місяці, а відтак неможливо провести дану експертизу тому, в задоволенні клопотання слід відмовити.

Інші потерпілі підтримали думку прокурора.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання захисника не підлягає до задоволення, зважаючи на таке.

Стаття 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачає, що судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно вимог частин 1 та 2 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Частина 1 ст.242 КПК України передбачає, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Окремо слід зазначити, що під час виконання вимог ст. 290 КПК України та ознайомлення з всіма матеріалами кримінального провадження (в тому числі і протоколами слідчих дій та фототаблицями до них), стороною захисту будь-які, в тому числі і вказані, клопотання про проведення експертних досліджень не заявлялися.

Як на підставу для призначення експертизи, сторона захисту покликається на те, що під час досудового розслідування було порушено правила забору крові, її зберігання, передачі на експертизу, маркування, упакування, тощо тому, дані порушення не дають підстав для обґрунтованого висновку, що вилучена кров належить обвинуваченому.

Згідно вимог частин 1 та 2 ст. 332 КПК України передбачено випадки призначення експертизи під час судового розгляду, а саме 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Суд звертає увагу, що стороною захисту 18.05.203 подано клопотання про визнання висновку експерта №4150/2018-т судово-токсикологічної експертизи недопустимим доказом згідно якого, сторона захисту наводить підстави для визнання даного доказу недопустимим в тому числі і підстави, які наведені в даному клопотанні про призначення експертизи, а відтак дане клопотання не може слугувати підставою для проведення експертизи оскільки, оцінка щодо наведеного висновку в частині належності та допустимості, як доказу винуватості або невинуватості обвинуваченого, буде надана судом в нарадчій кімнаті, в порядку, встановленому ст..89 КПК України і стороною захисту не ставилося питання про визнання даного доказу очевидно недопустимим, а відтак на даному етапі судового розгляду відсутні підстави для задоволення клопотання сторони захисту.

З огляду на викладене, враховуючи те, що експертиза у кримінальному провадженні може бути призначена у разі, якщо для з`ясування обставин справи та інших питань, що мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, а зазначені у клопотанні обставини не є такими, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання, а тому клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає.

Також відповідно до ч. 1 ст.318 КПК України судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку. З огляду на це призначення експертизи без достатніх та беззаперечних на те підстав призведе до невиправданої тяганини, що може мати наслідком порушення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

За таких обставин, судом не встановлено підстав для задоволення оголошеного в судовому засіданні клопотання про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи згідно вимог частин 1 та 2 ст. 332 КПК України, а відтак в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст..ст. 332, 376 КПК України суд,

постановив:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 від 13.11.2024 про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи в кримінальному провадженні №0000543 від 05.10.2018 про обвинувачення ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 286 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 20.01.2025 о 18 год. 00 хв..

Суддя ОСОБА_1