печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

провівши в приміщенні суду відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000912 від 23.05.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, досудовим розслідуванням встановлено, що під час військової агресієї Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. 17 травня 2022 року указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб та Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX) продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб - тобто до 21 листопада, затвердженим Законом України від 6 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Згідно з Указом Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 2023 року 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року).

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення та перевиховання не став та, будучи чітко обізнаним, що в Україні введений воєнний стан, вчинив умисний, повторний корисливий злочин за наступних обставин.

22.05.2023 року, приблизно о 13 год. 00 хв., коли ОСОБА_4 проходив біля офісного приміщення, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, та маючи за мету незаконне збагачення, вважаючи, що його дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, ОСОБА_4 зайшов, приблизно в період часу з 13 год. 00 хв. по 14 год. 00 хв., 22.05.2023 на другий поверх офісного приміщення за вищевказаною адресою, де таємно викрав з чорної сумки ОСОБА_5 гаманець червоного кольору, в якому знаходилось: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_1 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , банківські картки «ПриватБанк», «Ощадбанк», «Укрсоцбанк», готівкові грошові кошти у сумі 800 гривень.

В подальшому ОСОБА_4 , не бажаючи припиняти свої злочинні дії направлені на таємне повторне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, діючи умисно, разом із викраденим майном, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку ОСОБА_6 .

Таким чином ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразились таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження по епізоду 22.05.2023 за ч.4 ст.185 КК України на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 3028 грн., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Прокурор зазначає, що дії ОСОБА_4 , які завдали матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_6 на суму 800 грн., яка є меншою від суми, необхідної для кваліфікації вказаних дій як злочин за відповідною статтею КК України станом на 2023 рік, та підпадає під кваліфікацію вказаних дій як адміністративне правопорушення, на даний час є дрібною крадіжкою, а відтак, в його діях по цьому епізоду на даний час не має складу кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора. При цьому, визнав всі фактичні обставини кримінального правопорушення по епізоду крадіжки від 22.05.2023, як вони викладені у обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, про місце, день і час судового розгляду повідомлялась належним чином, суд вирішив можливим провести судове засідання за її відсутності.

Розглядаючи вказане клопотання прокурора, суд виходив із того, що за загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Тобто, з 09.08.2024 змінився розмір крадіжки, який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (раніше для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна перевищувала 302,8 грн.).

Відповідно до обвинувального акту, по епізоду 22.05.2023 ОСОБА_4 інкримінується вчинення в умовах воєнного стану крадіжка на суму 800 грн., і такі дії кваліфікувались за ч.4 ст.185 КК України.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 07.10.2024 (справа №278/1566/21 провадження №51-255кмо24) зазначено, що Закон №3886 IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886 IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886 IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

В зазначеній постанові вказано, що суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 неоподатковуваних мінімумів, здійснюється виходячи з розміру неоподатковуваного мінімуму, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку;

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що дії ОСОБА_4 по епізоду 22.05.2023 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України

Станом на 01.01.2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн.

Ураховуючи зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, розмір збитків, необхідний для притягнення до кримінальної відповідальності за крадіжку, вчинену з 01.01.2023 році, становить 2684 грн.

За змістом обвинувачення вбачається, що своїми неправомірними діями ОСОБА_4 вчинив крадіжку по епізоду 22.05.2023 у сумі 800 гривні 00 копійок.

Оскільки, вартість викраденого майна є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме менша за суму 2684 грн., то інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення на даний час не підпадає під кримінально-каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Враховуючи викладене, з огляду також на згоду обвинуваченого ОСОБА_4 на закриття кримінального провадження по епізоду 22.05.2023 з підстав, наведених у клопотанні прокурора, суд дійшов висновку про необхідність задоволення такого клопотання прокурора, оскільки наявні підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284-288, 372, 376, 479-2 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 від 06.02.2025 задовольнити.

Кримінальне провадження №0000912 від 23.05.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, по епізоду 22.05.2023 за ч.4 ст.185 КК України відносно потерпілої ОСОБА_5 закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1