Справа №212/1499/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області в залі судових засідань у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0001786 від 26.12.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянка України, офіційно не працевлаштована, має середньо-спеціальну освіту, розлучена, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та двох дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які на утриманні не перебувають, не судима, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0001786 від 26.12.2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , будучі матір`ю малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , посягаючи на основні принципи суспільної моральності у сфері піклування про здоров`я дитини, усвідомлюючи можливість настання тяжких наслідків, але розраховуючи на їх відвернення, в період з 18.12.2023 по 24.12.2023 нехтувала своїми батьківськими обов`язками, всупереч вимогам ст. 51 Конституції України, ст.ст. 150, 155 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 12 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до яких батьків зобов`язують виховувати дитину, доглядати за дитиною та сприяти всебічному її розвитку, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток.

Так, ОСОБА_5 , 18.12.2023, перебуваючи на роботі, в телефонному режимі від своєї матері - ОСОБА_10 дізналася про погане самопочуття її малолітнього сина - ОСОБА_9 , який перебував під наглядом бабусі ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В цей же день ОСОБА_5 , переконалась у тому, що її син ОСОБА_9 має підвищену температуру тіла, млявість, біль у горлі та сильну слабкість. Не маючи відповідної медичної освіти ОСОБА_5 почала займатись самолікуванням свого малолітнього сина.

З 18.12.2023 по 24.12.2023 стан ОСОБА_9 , який на час хвороби знаходився у бабусі за адресою: АДРЕСА_1 , погіршувався за рахунок прогресуванням симптомів хвороби: підвищенням температури до 40 0С, висипанням та свербінням по всьому тілу, ранами з інфікуванням, лихоманкою, ускладненням дихання, біллю у горлі та набряком шиї.

В цей період, ОСОБА_5 , спостерігаючи за тим, що кожного дня стан дитини погіршується, перебіг хвороби сина ускладнюється новими симптомами, маючи можливість звернутись до медичної установи або сімейного лікаря для своєчасного постановлення діагнозу та надання кваліфікованої медичної допомоги, а також ігноруючи прохання своєї матері ОСОБА_10 , яка спостерігала за погіршенням стану онука ОСОБА_9 , звернутись до лікаря, продовжувала займатись самолікуванням.

В подальшому, 24.12.2023 коли стан малолітнього ОСОБА_9 став вкрай тяжким ОСОБА_5 за наполяганням ОСОБА_10 , близько 09.00 повернулась з роботи додому та викликала швидку медичну допомогу, яка по приїзду госпіталізувала малолітнього ОСОБА_9 до КНП «Криворізька міська лікарня №16».

Того ж дня, після першочергових обстежень, ОСОБА_9 терміново доставлено до відділення реанімації КП «РМЦРЗ» ДОР», за адресою: м. Дніпро вул. Космічна 13 з діагнозом септицемічна форма сепсису (інтерстиціальний епіміокардит, інтерстиціальний гепатит, серозний менінгіт, септична селезінка), флегмона шиї, гнійне запалення шийних лімфовузлів (гнійне запалення м`яких тканин правої нижньощелепної ділянки, гнійний реґіонарний лімфаденіт вузлів шиї з розповсюдженням запалення в переднє середостіння), що ускладнилось поліорганною недостатністю, від яких ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_7 о 05.30 годин помер у відділенні реанімації КП «РМЦРЗ» ДОР».

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №345 від 21.10.2024 причиною смерті ОСОБА_9 стала септична форма скарлатини, що мала важкий клінічний перебіг та ускладнилась гнійним шийним лімфаденітом, аденофлегмоною піднижньощелепних трикутників, переднього межистіння, що призвело до розвитку септицемічної форми сепсису та розвитку синдрому поліогранної недостатності.

Невідповідна тактика при самолікуванні, а також відсутність своєчасного звернення за кваліфікованою медичною допомогою матері ОСОБА_9 призвели до розвитку вкрай важкого клінічного перебігу септичної форми скарлатини та багатокомпонентних ускладнень сепсису й як наслідок настання смерті останнього.

Також, відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №345 від 21.10.2024 враховуючи час початку захворювання ОСОБА_9 та у разі своєчасного звернення матері - ОСОБА_5 за медичною допомогою до спеціалізованої медичної установи, був шанс уникнути настання смерті малолітнього ОСОБА_9 .

Таким чином ОСОБА_5 в тривалий період часу з 18.12.2023 по 24.12.2023 злісно ухилялась від виконання покладених на неї батьківських, які полягали у догляді за дитиною та піклуванням про її здоров`я, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті її малолітньої дитини ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.166 КК України, за ознаками: злісного невиконання батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

В підготовчому судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту заявили клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості та постановлення вирок на підставі угоди.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 на питання суду додатково пояснила, що вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнає повністю, угоду про визнання винуватості підписала добровільно та на неї ні прокурор та захисник не тиснули, щодо підписання угоди про визнання винуватості, просить суд винести вирок на підставі угоди.

Судом встановлено, що за кримінальним провадженням потерпілий ОСОБА_11 , своєю заявою від 10 лютого 2025 року не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченою ОСОБА_5 та прокурором.

Суд розглянувши у підготовчому засіданні угоду вважає за можливе її затвердити, постановити вирок й призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання з наступних підстав.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Пунктом 1 ч.3 ст.314 КПК України, визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.166 КК України, який є нетяжким злочином.

При цьому суд упевнився, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абз.1, 4 п. 1 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не було застосовано, клопотань про застосування не надходило.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ст..100 КПК України, в разі подання сторонами доказів про їх наявність.

Долю судових витрат по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку, що передбаченому ст..124 КПК України, в разі їх наявності та подання відповідних доказів.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10 лютого 2025 року між обвинуваченою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001786 від 26.12.2023 року.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на строк 2 (два) роки, якщо засуджена не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 діб з моменту проголошення обвинуваченим, його захисником та законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, прокурором - виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України

Згідно ст.376 ч.6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1