Провадження №1-кс/751/2884/24
УХВАЛА

09 грудня 2024 р. місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні та зобов`язання АТ Таскомбанк повернути грошові кошти, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним клопотанням, в якому просить зняти арешт з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15.03.2023 та зобов`язати АТ Таскомбанк повернути грошові кошти в загальній сумі 47379,00 грн.

Дослідивши заяву, слідчий суддя вважає, що його слід повернути заявнику, виходячи з наступного.

Так, статтею 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З аналізу ст. ст. 171-174 КПК України вбачається, що власником або володільцем майна подається клопотання про скасування арешту майна, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначено наступне: хто звертається із клопотанням про скасування арешту майна /власник майна тощо, його підпис; перелік і вид майна, арешт на який має бути скасовано; яким процесуальним документом та коли був накладений арешт із зазначенням дати та номеру справи з наданням його копії; обставини, що свідчать про необґрунтованість накладення арешту або відсутність потреби у подальшому застосуванні цього заходу.

Разом з тим, ОСОБА_2 слідчому судді подав заяву, а не клопотання, без надання копії ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно, в якій було б зазначено про те, що саме він є власником, володільцем арештованого майна, потерпілим у кримінальному провадженні, без надання копій правовстановлюючих документів на арештоване майно та взагалі без зазначення обставин, що свідчать про необґрунтованість накладення арешту або відсутність потреби у подальшому застосуванні цього заходу.

Звертаючись до слідчого судді про скасування арешту майна у кримінальному проваджені, заявник ОСОБА_2 також зазначає, що ухвалою слідчого судді від 06.02.2024 було задоволено клопотання про скасування арешту майна і повторного звернення з клопотанням про скасування арешту майна, вже не потребує.

Крім того, відсутність копії ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно позбавляє слідчого суддю можливості правильно визначити підсудність справи і особу, яка має право за законом звернутися з клопотанням до слідчого судді про скасування арешту майна, а також особу, за клопотанням якої було арештовано майна і яку необхідно викликати на розгляд клопотання.

Нормою частини 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

У КПК України відсутня спеціальна норма, яка б регламентувала дії слідчого судді у разі встановлення невідповідності клопотання про скасування арешту майна вимогам законодавства, зокрема вимогам ч. 1 ст. 174 КПК України.

Разом з тим, виходячи з положень ч. 3 ст. 172, п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, подання заяви чи клопотання особою, яка не має на це права, або без дотримання певних вимог, тягне за собою її повернення, що не позбавляє таку особу права знов звернутися з відповідною заявою чи клопотанням після усунення недоліків або після виникнення нових обставин, які не досліджувались судом при ухваленні попереднього рішення.

Слідчий суддя, також вважає за необхідне зауважити, що із суті повідомлених ОСОБА_2 в його заяві відомостей слідує, що із правовідносин, що склалися між державним виконавцем, боржником, стягувачем, виникли фактично цивільні правовідносини, пов`язані з оскарженням рішень, дій (бездіяльності) державного виконавця під час виконання судового рішення. ОСОБА_2 , як сторона виконавчого провадження, відповідно до положень ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. 447 ЦПК України, має право звернутися до суду зі скаргою на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, яка вирішується в порядку цивільного судочинства.

Зазначена ухвала не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді або в іншому судовому порядку та не перешкоджає захисту прав особи, яка подала заяву, в порядку, передбаченому КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 304 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1