Справа № 362/2571/21
Провадження № 1-в/362/103/25
Ухвала

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2025 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника Обухівського районного відділу № 1 філії Держаної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові Київської області клопотання представника Обухівського районного відділу № 1 філії Держаної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області (далі-орган пробації) про звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку

встановив:

Заявник звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням, де просить звільнити від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.12.2022.

Клопотання мотивоване тим, що органом пробації вживалися всі можливі заходи щодо виконання засудженим призначеного вироком суду покарання, однак станом на 09.04.2025 з дня набрання вироком законної сили минуло два роки. Просила суд клопотання задовольнити на підставі ст. 80 КК України.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні відмовився висловлювати позицію з приводу даного клопотання, вважає, що вирок суду є незаконний.

Представник органу пробації підтримала заявлене клопотання з підстав, наведених в ньому.

Прокурор не заперечував проти заявленого клопотання з огляду на наявність на те всіх законних підстав.

Суд, дослідивши матеріали клопотання у їх сукупності, встановив таке.

Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.12.2022, який ухвалою Київського апеляційного суду від 30.03.2023 залишено без змін, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень. Рішення суду набрало законної сили 30.03.2023.

10.07.2023 даний вирок надійшов до органу пробації для виконання.

01.11.2023 ОСОБА_5 у письмовому повідомленні повідомив, що виконувати призначене покарання не має змоги і не буде.

03.11.2023 органом пробації була направлено до ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП у Київській області матеріали на засудженого ОСОБА_5 про притягнення його до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді штрафу. 09.11.2023 відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за № 0000600 за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 389 КК України, однак 14.02.2025 органом пробації отримано копію постанови від 12.02.2025 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000102 відносно ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю в діянні особи складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України.

Відповідно до вимоги від 04.04.2025 засуджений ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень не скоював, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Згідно положень ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Ст. 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі N 5-324кс15 (постанова від 24.12.2015) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.12.2022, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

Отже, клопотання належить задовольнити.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України,ст. 152 КВК України, суд

постановив:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.12.2022 покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1