ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/873/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/151/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст. 191 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 р.

Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 березня 2025 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному упровадженні № 0000004 від 25 січня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 березня 2025 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000004 від 25 січня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України повернуто прокурору.

В обґрунтування прийнятого рішення місцевим судом зазначено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить відомостей про потерпілого, що перешкоджає судовому розгляду, оскільки суд позбавлений можливості самостійно визнавати особу потерпілою без заявлення нею заяви про вчинення кримінального правопорушення, заяви про визнання потерпілою особою або письмової згоди про залучення її в якості потерпілої особи.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні вважає, що оскаржувана ухвала Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 березня 2025 року є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та такою, яка підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що відомості щодо потерпілого в обвинувальному акті не зазначались, оскільки підстав для визнання Державного навчального закладу Скалатський професійний ліцей потерпілим у кримінальному провадженні не було, а тому обвинувальний акт відповідає ч.2 ст.291 КПК України.

Звертає увагу, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення вказаного кримінального правопорушення внесено прокурором на підставі рапорту про виявлене кримінальне правопорушення, складеного працівниками Тернопільського РВ Управління СБ України в Тернопільській області. При цьому, під час досудового розслідування слідчий листом звернувся до керівництва Скалатський професійний ліцей з пропозицією визначити особу з числа працівників, яка може бути залучена до кримінального провадження як представник потерпілого, на що було отримано відмову.

Оскільки заява про залучення до провадження як потерпілого від Державного навчального закладу Скалатський професійний ліцей не надходила, тому постанова про визнання потерпілого у кримінальному провадженні слідчим не виносилась.

Посилаючись на приписи ч.7 ст.55 КК України, зазначає, що якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, або заву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою, а за відсутності такої згоди особа, в разі необхідності, може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Зважаючи на те, що в обвинувальному акті зазначено юридичну особу, якій спричинено матеріальний збиток, подальше встановлення та перевірка викладених прокурором обставин кримінального провадження, як і дослідження письмових доказів зібраних органом досудового розслідування та надання їм оцінки, повинно відбуватись в ході безпосереднього судового розгляду, а не на стадії підготовчого судового засідання.

Просить скасувати ухвалу Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 березня 2025 року про повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0000004 від 25 січня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України і призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Заслухавши доповідача - суддю апеляційного суду, міркування прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, навів аналогічні, викладеним у ній, мотиви і просить скасувати ухвалу Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 березня 2025 року та повернути обвинувальний акт до того ж до суду першої інстанції на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання; захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , який рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим і тому просить залишити його без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно приписів п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

При цьому, суд може повернути обвинувальний акт слідчому або прокурору виключно з підстав невідповідності вимогам ст. 291 КПК України. Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акту положенням ст. 291 КПК України.

Аналіз обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 25 січня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, дає підстави колегії суддів для висновку, що органом досудового слідства дотримано вимог положень ст.291 КПК України, яка регламентує вимоги до обвинувального акту, що направляється до суду.

Апеляційний суд погоджується з доводами прокурора про те, що форма і зміст обвинувального акту відповідають вимогам ст.291 КПК України, а обґрунтованих доводів щодо наявності підстав, за яких обвинувальний акт не може бути призначений до судового розгляду, судом першої інстанції не наведено.

Усталена практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи.

Відповідно, колегія суддів не вбачає підстав стверджувати, що зміст обвинувального акта у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000004 від 25 січня 2023 року не відповідає вимогам КПК України, що перешкоджає судовому розгляду.

Ухвалюючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд послався на невідповідність цього обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в порушення вимог частини другої цієї статті обвинувальний акті не містить відомостей про потерпілого.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись, оскільки виходячи із завдань підготовчого судового засідання, на даній стадії встановлюється лише відповідність форми та змісту обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, а оцінка викладених в обвинувальному акті обставин здійснюється на стадії судового розгляду кримінального провадження по суті.

Так, відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити в тому числі й анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) .

Відповідно до ст.55 КПК України якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Згідно правового висновку викладеного у п. 22, 23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 (справа № 439/397/17) процесуальними умовами появи потерпілого, як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, надання згоди на визнання потерпілим (у разі, якщо така заява ним не подавалась) або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у межах досудового розслідування заява від Державного навчального закладу Скалатський професійний ліцей щодо залучення його до провадження як потерпілого не надходила, а тому постанова про визнання потерпілого у кримінальному провадженні слідчим не виносилась, що підтверджується реєстром матеріалів досудового розслідування доданим до матеріалів кримінального провадження, а тому у слідчого не було підстав визнавати його потерпілим та вказувати відповідні відомості в обвинувальному акті.

Неподання заяви про залучення як потерпілого відповідно до ч.2 ст.55 КПК України не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки відповідно до ч.7 ст.55 КПК України прокурор позбавлений можливості у цьому разі без письмової згоди визнати особу потерпілою.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що прокурором не було порушено вимоги ч. 2 ст.291 КПК України при складанні обвинувального акту, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 191 КК України, до судового розгляду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що вищевказана ухвала Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 березня 2025 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 25 січня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, не може вважатися законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з поверненням кримінального провадження до суду першої інстанції для виконання вимог КПК України.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 415 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Підволочиського відділу Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 березня 2025 року якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000004 від 25 січня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України повернуто прокурору скасувати та призначенням новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді