Справа № 128/1933/24
Провадження №11-кп/801/144/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000068 від 15.03.2024 за апеляційною скаргою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 22.10.2024, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Голендри Калинівського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 29.12.2023 вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , будучи протягом року засудженим відповідно до вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

Так, ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, 14.03.2024 о 12.00 у мережі Інтернет, а саме у чат-боті месенджеру «Телеграм» замовив психотропну речовину, а саме «Амфетамін». Після оформлення замовлення ОСОБА_7 отримав інформацію з реквізитами щодо оплати за придбання психотропних речовин, що одразу і зробив, сплативши 442 грн через додаток мобільного телефону, шляхом перерахунку коштів на картку невідомої особи, після чого, у тому ж чат-боті месенджеру «Телеграм» отримав інформацію про її місцезнаходження.

Цього ж дня, 14.03.2024 близько 14.00 год біля електричної опори дитячого майданчика по вул. Дачна, с. Бохоники, Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_7 забрав порошкоподібну речовину білого кольору, яка знаходилась в полімерному пакеті із застібкою, знаючи що це саме придбана ним психотропна речовина.

У подальшому, ОСОБА_7 помістив порошкоподібну речовину білого кольору, яка знаходилась в полімерному пакеті із застібкою, в праву кишеню своїх штанів та до моменту виявлення кримінального правопорушення, незаконно зберігав її без мети збуту.

Так, 14.03.2024 у період часу з 15:05 год по 15:16 год, під час проведення огляду місця події поблизу буд. 38, по вул. Дачна, с. Бохоники, Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_7 , у присутності двох понятих, добровільно видав працівникам поліції відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області порошкоподібну речовину білого кольору, що знаходилась в полімерному пакеті із застібкою у правій кишені його штанів, яку було оглянуто та вилучено.

Відповідно до висновку експерта, у наданій на експертизу речовині, масою 0,5981 г міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,4408 г.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за ст. 309 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого, вважає, що вирок підлягає зміні в частині правової кваліфікації дій обвинуваченого та призначеного йому покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосуванням закону, який підлягав застосуванню. В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор вказав на те, що суд неправильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України за ознакою «вчинення протягом року після засудження за цією статтею», оскільки на момент вчинення кримінального проступку (14.03.2024) останній не мав судимості, оскільки за попереднім вироком відбув покарання, повністю сплативши штраф. Суд мав кваліфікувати дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України. Прокурор просить вирок змінити в частині правової кваліфікації дій обвинуваченого та призначеного йому покарання, кваліфікувавши дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України та призначивши йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнивши його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік та покладенням на нього визначених ст. 76 КК України обов`язків. В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечив проти вимог прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд вказаного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Висновки суду в частині доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються, а тому вирок суду в цій частині в апеляційному порядку не переглядається.

Колегія суддів переглядає вирок суду лише в частині правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України за кваліфікуючою ознакою «ті самі дії, вчинені протягом року після засудження за цією статтею», а також, відповідно, в частині призначеного судом покарання, що не суперечить положенням ч. 3 ст. 349 та ч. 2 ст. 394 КПК України.

Як вбачається з вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 22.10.2024, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 , будучи протягом року засудженим відповідно до вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

Такі дії ОСОБА_7 суд першої інстанції кваліфікував за ч. 2 ст. 309 КК України, тобто як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за ст. 309 КК України.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2023 ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу 17000 гривень, який, згідно з витягом про судимість, сплачений, у зв`язку з чим ОСОБА_7 знятий з обліку уповноваженого органу з питань пробації.

Згідно з ч. 4 ст. 32 КК України повторність відсутня, якщо за раніше вчинене кримінальне правопорушення особу було звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, установлених законом, або якщо судимість за це кримінальне правопорушення було погашено або знято, а також після відбуття покарання за вчинення кримінального проступку.

Згідно з п. 2-1 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України відноситься до кримінальних проступків, а тому особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття ними покарання визнаються такими, що не мають судимості в силу положень п. 2-1 ч. 1 ст. 89 КК України.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові ВС від 17.09.2020 (справа № 739/1140/18), припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашено або знято, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків попередньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у тому числі й при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.

Враховуючи вказане, колегія суддів зазначає, що оскільки ОСОБА_7 відбув призначене вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2023 покарання у виді штрафу шляхом його сплати, у зв`язку з чим 21.02.2023 уповноваженим органом з питань пробації знятий з обліку, то станом на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення за оскаржуваним вироком 14.03.2024 вказана судимість була погашена, що свідчить про відсутність передбаченої ч. 2 ст. 309 КК України кваліфікуючої ознаки «ті самі дії, вчиненні протягом року після засудження за цією статтею».

Неврахування судом першої інстанції вказаних обставин призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, необхідності зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування частини статті закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення та пом`якшення призначеного покарання, що, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 408 та п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для зміни судового рішення.

З урахуванням викладеного, дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України, колегія суддів вважає, що з урахуванням встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого та його відношення до скоєного і його наслідків, саме покарання у виді 2 років обмеження волі буде сприяти виправленню обвинуваченого та досягненню мети покарання, визначеній ч. 2 ст. 50 КК України та ч. 2 ст. 65 КК України.

Також колегія суддів вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 положення ст. 75 КК України та звільнити останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки, на думку колегії суддів, виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання з урахуванням тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та даних про його особу.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 22.10.2024 у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України змінити.

Виключити з вироку вказівку на те, що ОСОБА_7 раніше судимий за вироком Вінницького міського суду від 29.12.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України та вчинив кримінальне правопорушення, протягом року за вказаним вироком.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 309 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України, виключивши кваліфікуючу ознаку: «вчинене протягом року після засудження за цією статтею», та призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі зі звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4