Номер провадження: 11-кп/813/1211/25
Справа № 496/3624/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000832 від 03.03.2023 року за апеляційною скаргою прокурора Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_7 на вирок Біляївського районного суду Одеської області від 06.12.2024 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Бобровий Кут Бериславського району Херсонської області, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, офіційно не працюючої, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

Оскарженим вироком ОСОБА_8 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та їй призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.ч.1,2 ст.75 КК України обвинувачена звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладанням обов`язків, передбачених п.п.1, 2, ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти повноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вироком суду вирішено питання щодо долі речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Згідно оскарженого вироку, на початку серпня 2022 року, приблизно о 12:00 год, ОСОБА_8 , умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_9 від 24.02.2022 р. №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ХІ та продовженого неодноразово, перебуваючи в приміщенні житловою будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу викрала праску «Saturn» 2200 W, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи №1147/23 від 06.03.2023 h/ складає 380 гривень, соковитискач «Mirta JCM 70». вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №1147/23 від 06.03.2023 року складає 450 гривень, кавоварку крапельну «DiGi 0.1» модель CM6616S, 220-240W, 1000W, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи №1147/23 від 06.03.2023 року складає 513 гривень, які в подальшому перенесла до свого тимчасового місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де заховала в приміщенні будинку, тобто обернула майно на свою користь та розпорядилася ним на власний розсуд, чим завдала потерпілій, власнику вказаного майна - ОСОБА_10 , матеріальний збиток на загальну суму 1343 гривні.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить:

1)на підставі ч.3 ст.404 КПК України повторно дослідити матеріали щодо вчинення кримінального правопорушення, а саме: витяг з ЄРДР від 09.03.2023 року, висновок судово-товарознавчої експертизи №1147/23 від 06.03.2023 року;

2)вирок Біляївського районного суду Одеської області від 06.12.2024 року стосовно ОСОБА_8 скасувати;

3)кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК України закрити у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння відповідно до ст.5 КК України, п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України;

4)виділити з кримінального провадження матеріали щодо ОСОБА_8 та у відповідно до вимог ст.ст. 38, 51 КУпАП направити їх до ВП Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області для прийняття рішення про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності;

5)вказати, що процесуальні витрати, понесені експертом ОСОБА_11 на проведення судової товарознавчої експертизи від 06.03.2023 року №1147/23, витрати на проведення якої склали 260 гривень, підлягають відшкодуванню за рахунок держави;

6)речові докази праску «Saturn» 2200 W, соковитискач «Mirta JCM 70» та кавоварку крапельну «DiGi 0.1» відповідно до вимог ст.100 КПК України вважати повернутими потерпілій ОСОБА_10 .

Прокурор зазначає, що кримінальна відповідальність за крадіжку з врахуванням змін, внесених Законом № 3886-1Х від 18.07.2024, настає за вчинення відповідних дій у 2022 році на суму від 2481 гривень.

Вироком суду ОСОБА_8 визнана винуватою у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої в умовах воєнного стану на початку серпня 2022 року, на загальну суму 1343 гривень.

Ураховуючи те, що вартість майна, яким заволоділа ОСОБА_8 становила 1343 гривень, тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-ІХ та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2481 гривень, то, з огляду на передбачений ст.58 Конституції України і ст.5 КК України підлягає застосуванню принцип зворотної дії закону в часі і діяння обвинуваченого не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Крім того, враховуючи втрату чинності законом, яким встановлювалася кримінальна відповідальність за діяння, судові витрати понесені під час досудового розслідування даного кримінального правопорушення на проведення судової товарознавчої експертизи підлягають віднесенню на рахунок держави.

Судовий розгляд в суді апеляційної інстанції, відповідно до положень ч.4 ст.405 КПК України (далі КПК), проведено за відсутності обвинуваченої ОСОБА_8 , яка будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала. Неявка обвинуваченої не є підставою для відкладення судового розгляду, тому з метою виконання вимог ст.28 КПК, апеляційний розгляд проведено за відсутності обвинуваченої.

Колегія суддів вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі умови для реалізації права обвинуваченої на доступ до правосуддя.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила закрити кримінальне провадження; перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали кримінального провадження; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частина 1 статті 5 Кримінального Кодексу України регламентує, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип гарантований ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.

За приписами ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX (далі - Закон №3886-IX).

Законом №3886-IX внесені зміни у ст.51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якими підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином статті 185, 190, 191 КК України фактично містять відсилку до ст.51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого майна перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року (справа №278/1566/21, провадження №51-2555кмо24), суд касаційної інстанції зробив правовий висновок, відповідно до якого Закон №3886-IX, яким внесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого майна розмір, визначений ст.51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнана винуватою у вчиненні крадіжки в умовах воєнного стану, яка мала місце на початку серпня 2022 року.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону №3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, у 2022 році становила - 2481 грн.

Згідно вироку місцевого суду протиправними діями ОСОБА_8 заподіяна матеріальна шкода потерпілій у розмірі 1343 гривні.

За таких обставин у даному кримінальному провадженні вартість викраденого обвинуваченою майна на час вчинення діяння не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2481 грн. - станом на 2022 рік, а отже до цього діяння мають застосуватись положення ст.5 КК і на теперішній час інкриміновані обвинуваченій дії не підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК.

Відповідно до положень ч.1 ст.479-2 КПК суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до положень ч.2 ст.479-2 КПК за відсутності згоди підозрюваного на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.3 ст.479-2 КПК якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4 - 1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Під час судового розгляду місцевий суд проігнорував положення ст.479-2 КПК та за наявності підстав для закриття кримінального провадження в зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, ухвалив обвинувальний вирок, чим істотно порушив вимоги Кримінального процесуального закону, що відповідно до статей 409, 412 КПК є підставою для скасування оскарженого вироку.

Враховуючи той факт, що обвинувачена ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явилась та не надала згоду на закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, апеляційний суд керується положеннями п.2-1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.479-2 КПК.

Відповідно до абз.5 ч.7 ст.284 КПК ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ст.417 КПК суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного, враховуючи відсутність згоди обвинуваченої на закриття провадження, керуючись положеннями п.2-1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.479-2, ст.417 КПК, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Таке рішення суду апеляційної інстанції жодним чином не погіршує становище обвинуваченої.

Оскільки вирок суду скасовується та кримінальне провадження закривається, процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні, понесені органом досудового розслідування за проведення експертизи слід віднести на рахунок держави.

Вимога апеляційної скарги прокурора про виділення з кримінального провадження матеріалів щодо ОСОБА_8 та направлення їх до ВП Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області для прийняття рішення про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності в порядку КУпАП, не підлягає задоволенню, оскільки такі повноваження суду апеляційної інстанції не регламентовані процесуальним законом, а сторона обвинувачення не позбавлена самостійно здійснити вказані дії у передбаченому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 284, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 417, 419, 424, 479-2, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Біляївського районного суду Одеської області від 06 грудня 2024 року, яким ОСОБА_8 засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України скасувати.

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України на підставі п.1-2 ч.2 ст.284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 06.03.2023 року № 1147/23 на суму 260 гривень - віднести на рахунок держави.

Речові докази: праску «Saturn» 2200 W, соковитискач «Mirta JCM 70» та кавоварку крапельну «DiGi 0.1» відповідно до вимог ст.100 КПК України - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_10 .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4