Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/4568/24

Номер провадження: 1-кс/511/75/25

24.01.2025 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотанням адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна

ВСТАНОВИВ:

Зміст заявленого клопотання.

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, згідно якого представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 просить скасувати арешт, накладений на автомобіль марки «HYUNDAI I30», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений 30 грудня 2024 року Роздільнянським районним судом Одеської області, оскільки вважає, що наразі відпала потреба у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Позиція учасників справи.

ОСОБА_4 , та її представник адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином про причину неявки суд не повідомили, заяв , клопотань до суду не надали .

Прокурор Роздільнянської окружнлї прокуратури ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву , відповідно до якої просив розглянути клопотання без його участі, заперечував проти його задоволення , посилаючись, що наразі не відпала потреба в накладені арешту на вказаний автомобіль.

Слідчий відділення №1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву , відповідно до якої вказав, що проти скасування арешту на автомобіль ОСОБА_4 заперечує, оскільки наразі не відпала потреба в накладені арешту . Просив розглянути клопотання без його участі.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Нормативно правове обгрунтування та висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Відділенням №1 слідчого відділу Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводииться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000114 від 13 лютого 2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України.

По вказаним матеріалам, 30 грудня 2025 року було накладено арешт на автомобіль марки «HYUNDAI I30», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , але перебуває в користуванні у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ухвала слідчого судді оскаржена не була та набрала законної сили 07 січня 2025 року .

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури та слідчий надали до суду письмові заяви, відповідно до яких заперечували проти скасування арешту на вище вказане майно, зазначивши , що вказаний автомобіль вилучено у користувача правомірно, його визнано речовим доказом у провадженн та згідно до положень чт.ст. 96-1, 96-2 КК України , до нього може бути застосовано спеціальну кваліфікацію, на данний час потреба у накладені арешту у вигляді заборони відчудження, використання та розпорядження вказаним автомобілем не відпала.

З диспозиції частини першої статті 174 КПК України вбачається, що арешт може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням можливе лише за таких умов: із клопотанням про скасування арешту звернулася належна особа (підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження); вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року по справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

На підставі викладеного, враховуючи аргументи учасників розгляду клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що заявником не доведено, що наразі відпала потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного автомобіля , а тому в задоволені клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна слід відмовити .

Керуючись статтями 131, 132, 167, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1