Справа №295/2569/25
УХВАЛА

21.02.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшої слідчої СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, внесене в кримінальному провадженні за №0000066 від 20.02.2025 та додані до нього матеріали,-

ВСТАНОВИВ:

Слідча звернулася із указаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у якому послалася на те, що 20.02.2025 близько 08 год.20 хв., ОСОБА_5 , перебував в спальному приміщення №8 військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де на той час відпочив старший солдат ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_5 , підійшов до ліжка ОСОБА_8 , де у нього виник злочинний умисел направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, в цей день час та місці, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зі значною силою прикладання, умисно наніс близько 4 ударів кулаком правої руки в область голови та обличчя ОСОБА_8 , таким чином спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді важкої ЗЧМТ, множинних переломів черепа справа в лобній та скроневій кістці, перелому вилочної дуги, перелому кісток орбіти справа, верхньої щелепи, геморагічного забою головного мозку, внутрішньомозкової гематоми справа в лобній ділянці, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Таким чином, як вказує сторона обвинувачення у клопотанні, ОСОБА_5 підозрюється в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

20.02.2025 по даному факту в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано провадження за №0000066 та розпочато досудове розслідування за ч. 1 ст. 121 КК України.

21.02.2025 ОСОБА_5 в порядку ст. 278 КПК України було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Як слідує зі змісту клопотання, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- рапортом - повідомлення на лінію «102» від 20.02.2025;

- протоколом огляду місця події від 20.02.2025 за адресою: м. Житомир, вул. Чуднівська, 118;

- протоколом допитом свідка ОСОБА_9 , від 29.01.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , від 20.02.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , від 20.02.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , від 20.02.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , від 20.02.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , від 20.02.2025;

- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 , від 20.02.2025;

- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 , від 20.02.2025;

- повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 , від 21.02.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідча посилається на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Мотивуючи наявність ризиків слідчий зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, у зв`язку з чим є підстави вважати, що останній переховуватиметься від органів досудового розслідування або суду із врахуванням ступеню тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється.

З метою запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, слідча за погодженням з прокурором вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжній захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечували щодо вимог клопотання, захисник зауважила на тому, що ОСОБА_5 знаходиться в дуже поганому психічному стані, потребує медичного обстеження та лікування, просила відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000066 від 20.02.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, по факту умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 20.02.2025 року о 20 год. 20 хв. підозрюваний ОСОБА_5 був затриманий на підставі ст. 208 КПК України.

21.02.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та/або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у інкримінованому вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх обставин підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На переконання слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

На переконання слідчого судді, наведені у клопотанні та озвучені в судовому засіданні обставини свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які є підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду слідчий суддя зважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного насильницького злочину, який згідно положень ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за вчинення якого КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, що дає підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує.

Слідчий суддя враховує доводи слідчого та прокурора, що підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні з огляду на те, що вони проходять військову службу в одній військовій частині, а тому ОСОБА_5 , не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з указаними особами, може здійснювати на них вплив із метою зміни останніми своїх показів.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено ризик, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення проти власності, життя та здоров`я, громадської безпеки.

Обставини на які посилається захисник, не є підставами для відмови в обранні того чи іншого запобіжного заходу, а є передумовою для застосування запобіжного заходу передбаченого ч. 1 ст. 508 КПК України. Крім того, жодних доказів в обгрунтування позиції захисником надано не було.

З урахуванням сукупності даних про особу підозрюваного, встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на даній стадії досудового розслідування, не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам, а тому слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання і вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначає розмір застави, оскільки злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , вчинений із застосуванням насильства.

В силу приписів ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст.176 - 178, 182-183, 194, 196, 197, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.04.2025року, без визначення розміру застави.

Рахувати строк тримання під вартою з моменту затримання з 20 год. 20 хв. 20.02.2025року.

Строк дії ухвали встановити до 21 квітня 2025 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 5 днів з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали буде оголошено о 16год.00хв 26.02.2025року.

Слідчий суддя ОСОБА_1