Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

20 лютого 2025 року м. Рівне

Справа № 572/4907/24

Провадження № 11-кп/4815/350/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 20 січня 2025 року, якою продовжено ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі КК) запобіжний захід у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000680,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 20 січня 2025 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 21 березня 2025 року, без визначення розміру застави.

Обвинувачений ОСОБА_5 не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції вказує, що судом було прийнято незаконне та необгрунтоване рішення щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому просить суд скасувати вказане судове рішення та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки судом не допитано ряду свідків у кримінальному провадженні та не досліджено докази, які вказують на його не винуватість у вчиненному злочині, а прокурором не наведено нових ризиків які б вказували б на необхідність його утримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Частина 4 ст. 422-1 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визначає, що розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 в апеляційній скарзі не порушує питання про здійснення судового розгляду за його присутності, тому апеляційний розгляд здійснюється без його участі.

Згідно приписів ч.1 ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. При цьому, як передбачено ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як убачається з матеріалів цієї судової справи, Сарненським районним судом Рівненської області здійснюється розгляд кримінального провадження 0000680 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК.

Прокурором, у відповідності до вимог КПК, і зокрема ст. 199 цього Кодексу, було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, оскільки існують достатні підстави вважати, що не зменшились та продовжують існувати ризики, які слугували підставами для застосування щодо обвинуваченого даного виду запобіжного заходу.

Колегія суддів, перевіривши матеріали судового провадження, погоджується, що на даний час не зменшились та продовжують існувати ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно виділених матеріалів справи, наданих суду, ОСОБА_5 має не зняту та не погашену судимість, обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину- спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, за яке передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. При цьому відсутні стримуючи фактори - ОСОБА_5 офіційно не працює та у нього відсутні особи-утриманці. Тому усвідомлюючи тяжкість кримінального покарання він може переховуватися від суду, задля уникнення кримінальної відповідальності.

Такох існує ризик незаконного впливу з боку ОСОБА_5 на потерпілого ОСОБА_6 та свідків у цьому кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_7 , на адресу якої з боку обвинуваченого здійснювався тиск шляхом погроз, а тому він може продовжити чинити тиск з метою відмови від дачі показань або дачі необ`єктивних показань, задля уникнення можливої кримінальної відповідальності.

Враховуючи особу ОСОБА_5 , колегія суддів приходить висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам наведених в ухвалі суду.

Вказані обставини у своїй сукупності, на переконання колегії суддів, свідчать не лише про наявність зазначених ризиків, але й підтверджують, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти цим ризикам та гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що дана ухвала є законною, обґрунтованою та вмотивованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог, на даний час не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 20 січня 2025 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - без задоволення.

Ця ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3