Справа № 489/9790/24
Провадження № 1-кп/489/1015/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

16 грудня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 та додані до нього матеріали за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олександрівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, який на момент вчинення кримінального проступку проходив військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 у військовому званні «матрос», в силу ст.89 КК України раніше судимого Маловисківським районним судом Кіровоградської області 08.06.2021 року,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

встановив:

ОСОБА_2 16 березня 2024 року приблизно о 10 год 24 хв., перебуваючи в місті Миколаєві, Миколаївської області, діючи з прямим умислом, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону Україні «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», замовив у невстановленої досудовим розслідуванням особи психотропну речовину, яку підібрав у прозорому зіп-пакеті в лісосмузі, розташованій по вулиці Скульптора Ізмалкова в місті Миколаєві, тим самим придбав психотропні речовини, що заборонені в обігу на території України, з метою зберігання для подальшого власного вживання. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне зберігання наркотичних засобів, придбану ним психотропну речовину, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх умисних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, для особистого вживання, почав незаконно зберігати при собі у кишені штанів, в які був одягнений. В подальшому, 16 березня 2024 року приблизно об 11 год 48 хв. за адресою: місто Миколаїв, вул.Скульптора Ізмалкова, буд.1, ОСОБА_2 був зупинений працівниками ВП №2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області для перевірки документів та в ході усної бесіди повідомив співробітникам поліції про те, що має при собі заборонені речовини. В подальшому на місце події було викликано слідчо-оперативну групу ВП №2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, де під час затримання ОСОБА_2 добровільно видав працівникам поліції зіп-пакет з таблеткою фіолетового кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА, маса МДМА у складі таблетки становить - 0,1959 г, такими своїми діями вчинивши кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 309 КК України.

Після затримання ОСОБА_2 направлено на проходження медичного освідування, в результаті якого встановлено діагноз: гостра інтоксикація внаслідок вживання канабіноїдів неускладнена, що підтверджено випискою №595 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого.

Обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, має постійне місце проживання, на момент вчинення проступку будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу за мобілізацією, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття у вчиненому. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінального проступку, особу обвинуваченого, обставини, при яких ним було скоєно кримінальне правопорушення, та приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

При цьому зважаючи на те, що обвинувачений не виконав покарання у вигляді штрафу, призначене вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 08.06.2021 р., призначення покарання у вигляді штрафу не є доцільним, оскільки не забезпечить його виправлення та перевиховання. Покарання у вигляді виправних робіт неможливо призначити, у зв`язку з тим, що обвинувачений є військовослужбовцем, хоч і самовільно залишив військову частину.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді пробаційного нагляду.

Враховуючи, що обвинувачений не виконав покарання у вигляді штрафу, призначене вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 08.06.2021 р., з дотриманням ст. 71 КК України, покарання у вигляді штрафу слід виконувати окремо.

Питання про речові докази, підлягають вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати, які були витрачені на проведення експертизи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк один (один) рік.

На підставі п. 1, 2, 3 ч.2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання у вигляді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, призначене вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 08.06.2021 р., виконувати окремо.

Речовий доказ:

- особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА, масою 0,1959 г (після проведення дослідження повернуто 0,3682 г від загальної маси), яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області (квит. № 446) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1893,20 грн (одна тисяча вісімсот дев`яносто три грн 20 коп.) за проведення експертизи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381,382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1