Справа № 304/3304/24 Провадження № 1-кп/304/315/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2024 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_15,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_16,

розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000133 від 06 грудня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Порошково Перечинського району Закарпатської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, розлученого, має на утриманні шестеро неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) за таких обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_1 , відповідно до рішення (судового наказу) Перечинського районного суду Закарпатської області від 23 лютого 2021 року зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання шістьох дітей - синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також доньок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 03 лютого 2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Однак, ОСОБА_1 з лютого 2021 року по листопад 2024 року, будучи належним чином ознайомлений із судовим наказом про стягнення з нього аліментів та обов`язку виконувати це рішення, будучи фізично здоровим, маючи змогу заробляти гроші та сплачувати аліменти, так як у зазначений період на лікуванні та в центрі зайнятості не перебував, офіційно не працевлаштувався, у встановленому законом порядку особою з інвалідністю не визнаний, тобто не було жодних обставин, які б свідчили про поважність причини чи вимушеність несплати, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків, з метою невиконання зазначеного рішення суду, протягом чотирьох років не вжив жодних заходів для усунення негативних наслідків, спричинених його діями, чим допустив заборгованість у сплаті аліментів на утримання дітей - синів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також доньок ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 .

Відповідно до розрахунку заборгованості з аліментів, наданого Великоберезнянським міжрайонним відділом Державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 74011511 від 02 грудня 2024 року, в обвинуваченого виникла заборгованість в сумі 363 978 грн, тобто на суму заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Тим самим ОСОБА_1 скоїв проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України, а обвинувачений ОСОБА_1 у присутності захисника ОСОБА_17 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. Тому суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених судом обставин, та із зазначенням встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд уважає доведеною поза розумним сумнівом вину обвинуваченого ОСОБА_1 і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи покарання, згідно з ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) є кримінальним проступком.

Суд ураховує дані про особу винного: ОСОБА_1 за місцем проживання охарактеризований як такий, що громадський порядок не порушував, до адміністративної відповідальності не притягався, скарг або заяв на його поведінку до виконкому сільської ради не надходило, розлучений, має на утриманні шестеро неповнолітніх дітей, на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, кримінальне правопорушення вчинив вперше.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_1 , суд визнає щире каяття.

Згідно з ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_1 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, та вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

За сукупності наведених обставин, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_1 , суд ураховує характер вчиненого ним проступку, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального проступку, форму вини, обстановку вчинення проступку, особу обвинуваченого, те, що кримінальне правопорушення вчинив уперше, суд уважає за необхідне призначити йому покарання у виді громадських робіт у межах санкції, за якою кваліфіковано його дії, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_1 під час досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 100 (сто) годин.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Згідно з ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуюча: ОСОБА_15