Справа № 467/476/24
Провадження № 1-в/467/341/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області подання начальника Первомайського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання

ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Овідіополь Овідіопольського району Одеської області, громадянки України, засудженої вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17.06.2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік

в с т а н о в и в :

Начальник Первомайського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17.06.2024 року. Згідно зазначеного вироку, з урахуванням ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30.10.2024 року щодо приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік. Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покладено судом обов`язки :

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 перебуває на обліку Первомайського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях із 19.07.2024 р. по теперішній час. 19.07.2024 року їй було направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації, дата необхідної явки 29.07.2024 року. ОСОБА_5 у зазначений термін до органу пробації не з`явилась. 30.07.2024 року засудженій було повторно направлено виклик до органу пробації на 06.08.2024 року. ОСОБА_5 з`явилася у зазначений термін, та цього ж дня їй було роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням та попереджено про правові наслідки невиконання покладених на неї судом обов`язків, систематичного притягнення до адміністративної відповідальності та скоєння злочину в період іспитового строку, про що ОСОБА_5 склала письмову підписку. Також, цього ж дня, була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої засуджена ОСОБА_5 зобов`язана з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації кожного другого, третього та четвертого вівторка кожного місяця, ОСОБА_5 було ознайомлено із даною постановою під підпис.

Цього ж дня у засудженої було з`ясовано про причину неявки до органу пробації за викликом 29.07.2024 року. ОСОБА_5 з даного питання пояснила, що виклик отримувала, але не з`явилася до органу пробації у зазначений день, тому, що цього дня вживала алкогольні напої, та у зв`язку із цим мала погане самопочуття. Тобто поважної причини неявки у засудженої не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Таким чином, засуджена ОСОБА_5 29.07.2024 року не з`явилася за викликом до уповноваженого органу з питань пробації без поважної на те причини, тому 06.08.2024 року їй було винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання і направлення для відбування призначеного судом покарання.

13.08.2024 року ОСОБА_5 не з`явилася до органу пробації для реєстрації. З метою з`ясування неявки, даній особі було направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 19.08.2024 року. 20.08.2024 року ОСОБА_5 з`явилася до Первомайського районного сектору №3 та пояснила, що не з`явилася до органу пробації 13.08.2024 року для реєстрації тому, що цього дня знаходилася у свого співмешканця ОСОБА_6 , та доглядала його матір, яка захворіла. Але документально підтвердити свої слова не може. Тому 20.08.2024 року органом пробації засудженій було винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання і направлення для відбування призначеного судом покарання, за неявку 13.08.2024 року до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації без поважної на те причини.

24.09.2024 року, 08.10.2024 року, 15.10.2024 року, 22.10.2024 року та 12.11.2024 року засуджена знову не з`явилася до органу пробації для реєстрації, у зв`язку з чим ОСОБА_5 25.09.2024 року, 14.10.2024 року, 21.10.2024 року, 30.10.2024 року направлялись виклики до уповноваженого органу з питань пробації. Але дана особа не з`являлася до Первомайського районного сектора №3.

Тому 14.11.2024 року начальником сектору пробації було здійснено виїзд за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . На питання, чому 24.09.2024 року, 08.10.2024 року, 15.10.2024 року, 22.10.2024 року та 12.11.2024 року не з`явилася до органу пробації на реєстрацію, ОСОБА_5 пояснила, що про необхідність з`являтися знала, виклики отримувала, але просто не бажала ходити на реєстрацію, тобто поважної причини неявок не було.

Таким чином, станом на 15.11.2024 року ОСОБА_5 шість разів не з`явилася до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації без поважної на те причини, чим порушила покладений на неї судом обов`язок періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації.

Крім того, відповідно до ст.164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані з`являтися до органу пробації за викликом. Дана особа систематично не з`являлася до органу пробації за викликами без поважної причини.

Також, у поданні зазначено, що за проведеною 20.08.2024 року оцінкою ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення було визначено ряд криміногенних факторів ризику, які можуть бути чинниками для вчинення ОСОБА_5 у подальшому повторного кримінального правопорушення, саме: високий ризик має криміногенний фактор «Робота», середні ризики мають такі криміногенні фактори як «Матеріальне становище», «Вживання алкоголю», «Стосунки в суспільстві», «Стосунки з рідними та близькими», а також «Готовність до змін». На подолання цих криміногенних потреб 13.08.2024 року працівником пробації спільно із засудженою особою було складено індивідуальний план роботи. Пріоритетним криміногенним фактором ризику визначили надмірне вживання алкоголю, але жодний із перерахованих криміногенних факторів не був подоланий клієнткою пробації, через її небажання змінювати свій спосіб життя та поведінку. Заплановані корекційні заходи із волонтеркою пробації проведені не були, через постійні неявки ОСОБА_5 до органу пробації. На облік центру зайнятості не стала, хоча була ініціаторкою отримання направлення від служби пробації до центру зайнятості.

Таким чином, орган пробації вважає, що така поведінка ОСОБА_5 , її безвідповідальне відношення до виконання обов`язків, покладених на неї, свідчить про небажання стати на шлях виправлення. Просить вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання.

Представник органу пробації ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала подання, та просила скасувати ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням з огляду на те, що вона протягом іспитового строку систематично без поважних причин не з`являється до органу пробації на реєстрацію у дні явки та за викликом, не виконує заплановані заходи, чим демонструє небажання стати на шлях виправлення.

Засуджена ОСОБА_5 в судовому засіданні просила не скасовувати призначене щодо неї звільнення від покарання з випробуванням. Визнала, що знала про дні явки на реєстрацію до органу пробації та отримувала виклики, однак до органу пробації не з`являлася. Поважна причина неявки в неї була тільки один раз, коли вона доглядала хвору матір свого співмешканця, в інших випадках поважних причин не з`являтися в неї не було. Зазначила, що зробила висновки та в подальшому порушень не допускатиме, просила надати їй ще одну можливість виправитись, обіцяла покинути вживати алкогольні напої.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні подання підтримав, просив скасувати звільнення ОСОБА_5 від призначеного судом покарання з випробуванням у зв`язку із систематичним невиконанням засудженою покладених на неї судом обов`язків.

Заслухавши пояснення представника органу з питань пробації, засудженої, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням слід задовольнити.

Частиною 2 ст. 166 КВК України встановлено, що у разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин.

Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Судом встановлено, що вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17.06.2024 року ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4ст.185,ч.1ст.357 КК України та призначено їй покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.357 КК України - у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покладено на неї обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30.10.2024 року відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких Законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року за №3886-1Х, звільнено на підставі ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_5 , засуджену вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17 червня 2024 року від покарання, призначеного вироком суду за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Вирішено вважати ОСОБА_5 засудженою вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17 червня 2024 року за ч. 1 ст. 357 КК України з призначенням покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставіст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покладено на неї обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 перебуває на обліку Первомайського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях із 19.07.2024 року по теперішній час.

06.08.2024 року ОСОБА_5 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням та попереджено про правові наслідки невиконання покладених на неї судом обов`язків, систематичного притягнення до адміністративної відповідальності та скоєння злочину в період іспитового строку, про що ОСОБА_5 склала письмову підписку.

06.08.2024 року фахівцем органу пробації була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої засуджена ОСОБА_5 зобов`язана з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації кожного другого, третього та четвертого вівторка кожного місяця, ОСОБА_5 було ознайомлено із даною постановою під підпис.

13.08.2024 року ОСОБА_5 не з`явилася до органу пробації для реєстрації. З метою з`ясування неявки, даній особі було направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 19.08.2024 року.

20.08.2024 року ОСОБА_5 з`явилася до Первомайського районного сектору №3 та надала письмові пояснення, згідно яких не з`явилася до органу пробації 13.08.2024 року для реєстрації тому, що цього дня знаходилася у свого співмешканця ОСОБА_6 , та доглядала його матір, яка захворіла. Документального підтвердження хвороби матері співмешканця не надала.

20.08.2024 року органом пробації засудженій було винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання і направлення для відбування призначеного судом покарання, за неявку 13.08.2024 року до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації без поважної на те причини.

24.09.2024 року, 08.10.2024 року, 15.10.2024 року, 22.10.2024 року та 12.11.2024 року ОСОБА_5 не з`явилася до органу пробації для реєстрації.

25.09.2024 року, 14.10.2024 року, 21.10.2024 року, 30.10.2024 року засудженій направлялись виклики до уповноваженого органу з питань пробації, але вона до Первомайського районного сектора №3 на виклики не з`являлася.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_5 від 14.11.2024 року вона 24.09.2024 року, 08.10.2024 року, 15.10.2024 року, 22.10.2024 року та 12.11.2024 року не з`явилася до органу пробації на реєстрацію тому що не мала такого бажання. В цей час була вдома, ходила на підробітки. Виклики також отримувала, однак до органу пробації ходити не бажала.

Таким чином, ОСОБА_5 не з`явилася на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації 6 разів, з них один раз пояснила причину неявки але не змогла її підтвердити документально, 5 разів без поважної причини, що є систематичним невиконанням покладених на засуджену судом обов`язків.

Згідно з ч.2 ст.78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

ОСОБА_5 систематично, щонайменше 5 разів, не з`являлася на реєстрацію до органу пробації без поважної причини. Власне, пояснення ОСОБА_5 про те, що вона просто не бажала з`являтися на реєстрацію вже свідчать про небажання її виправлятися. Крім того, ОСОБА_5 неодноразово не з`являлась до органу пробації за викликами. За даними ВП №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 притягувалася до адміністративної відповідальності 06.08.2024 року за ст. 178 КУпАП. В сукупності ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 не бажає ставати на шлях виправлення, та виправлення її без ізоляції від суспільства є неможливим.

На підставі викладеного суд зробив висновок, що ОСОБА_5 необхідно скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити її для відбування покарання, призначеного вироком суду.

На підставі ст.78 КК України, керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Подання начальника Первомайського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_5 задовольнити.

Скасувати ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17.06.2024 року.

Направити ОСОБА_5 , засуджену вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17.06.2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки до місця відбування покарання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту прибуття до виправного центру.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Повний текст ухвали проголошено 12.12.2024 року о 14 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1