Справа № 761/5181/25
Провадження № 1-кс/761/4046/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

власника майна - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2024 року (справа №761/43918/24) в рамках кримінального провадження № 0001321 від 17.11.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2024 року у справі №761/43918/24 в кримінальному провадженні №0001321 від 17.11.2024 року, а саме: на автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання вказали, що 17 листопада 2024 року приблизно о 14 год. 20 хв. на проспекті Повітряних сил в місця перехрестя із Солом?янською площею в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Volkswagen Passat» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 та неповнолітнього ОСОБА_6 , який рухався на електросамокаті на пішохідному переході.

17 листопада 2024 на місці події слідчим було проведено огляд місця події тому числі оглянуто автомобіль «Volkswagen Passat» державний номер НОМЕР_3 . Після чого, постановою слідчого СУ ГУ НП в м. Києві вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20 Б.

11 грудня 2024 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м.Києва за клопотанням прокурора було накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження №0001321 від 17.11.2024 (справа №761/43918/24), а саме на автомобіль марки «Volksvagen Passat» державний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 автомобіль поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20-Б та накладено заборону на користування, розпорядження та відчуження вказаного транспортного засобу.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 власником автомобіля «Volksvagen Passat» державний номер НОМЕР_5 являється ОСОБА_4 .

В подальшому, слідчим ОСОБА_7 було винесено постанову про призначення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження технічного транспортних засобів». Проведення даної експертизи було доручено Київському НДЕКЦ МВС України, в рамках виконання даної постанови судовим експертом було проведено огляд автомобіля «Volksvagen Passat» державний номер НОМЕР_2 та складено відповідний висновок.

Жодних претензій до порядку проведення огляду експертом автомобіля автомобіль «Volksvagen Passat» державний номер НОМЕР_5 , у сторони захисту немає. ОСОБА_4 був особисто присутній під час огляду автомобіля експертом, зауважень та клопотань на заявляв.

Також звернули увагу на те, що автомобіль ««Volksvagen Passat» державний номер НОМЕР_1 отримав значні пошкодження кузова в результаті вказаної ДТП, та у зв?язку із не належним умовами та тривалим періодом зберігання на відкритому майданчику, більшість деталей автомобіля можуть втратити свої властивості, через вплив погодних явищ та корозії.

Враховуючи те, що умови, в яких зберігається автомобіль «Volksvagen Passat» державний номер НОМЕР_2 , можуть призвести тільки до погіршення стану речового доказу, слід вжити всіх заходів з метою недопущення безпідставного утримання власності ОСОБА_4 на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів.

Таким чином, уважають на даний час обґрунтованої необхідності утримувати майно, яке на правовій підставі належить ОСОБА_4 на території майданчика тимчасового утримання транспортних засобів - не має.

В судовому засіданні власник майна ОСОБА_4 та його представник клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував з приводу задоволення клопотання, вказав, що на даний час у кримінальному провадженні №0001321 призначена комплексна автотехнічна та медична експертизи. Вказаний транспортний засіб є речовим доказом, має значення для кримінального провадження.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 4 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Частиною 5 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні встановлено, що слідчими СУ ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001321 від 17.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

11.12.2024 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва накладено арешт на автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

Як убачається зі змісту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2024 року, метою накладення арешту на майно, є збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки воно має ознаки доказів, та відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК України. Слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України наклав арешт на вказаний транспортний засіб.

Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна не втратив свою актуальність. Так, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001321 від 17.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, триває, зокрема не виконана постанова слідчого від 13.12.2024 року про призначення комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи, на даний час надано автомобіль для доступу експерту, здійснюються необхідні процесуальні дії, направлені на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення.

У той же час, на переконання слідчого судді, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не наділений процесуальними повноваженнями вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких і є накладення арешту на майно.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи те, що слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження або ж було встановлено, що арешт накладено необґрунтовано, слідчий суддя не знаходить достатніх підстав за наведених обставин для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту на майна, накладеного ухвалою слідчого судді слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2024 року у справі №761/43918/24 в кримінальному провадженні №0001321 від 17.11.2024 року.

Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170, 173-174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2024 року (справа №761/43918/24) в рамках кримінального провадження № 0001321 від 17.11.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286 КК України- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1