1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2591/20 1-кс/335/5273/2024
25 грудня 2024 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, освіта середня, розлучений, офіційно не працевлаштованого, на утриманні дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 190, ч.ч.3,4 ст. 358 КК України, -
Прокурор у кримінальному провадженні - прокурор другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
30.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції 2017 року), яке кваліфікується як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах.
Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, яке кваліфікується як: підроблення іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Також, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яке кваліфікується як: використання завідомо підробленого документа.
Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції 2017 року), яке кваліфікується як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах.
Також, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, яке кваліфікується як підроблення іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яке кваліфікується як використання завідомо підробленого документа.
Також, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції 2017 року), яке кваліфікується як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах.
Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції 2017 року), яке кваліфікується як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах.
Також, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, яке кваліфікується як підроблення іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.
Також, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції 2017 року), яке кваліфікується як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах.
Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції 2017 року), яке кваліфікується як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому.
Також, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції 2017 року), яке кваліфікується як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах.
Строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчується 30 грудня 2024 року, однак внаслідок особливої складності провадження досудове розслідування неможливо закінчити у зазначений строк, оскільки для цього потрібно провести ряд процесуальних та слідчих дій, зазначених у клопотанні.
Прокурор вказує, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Беручи до уваги вищезазначене, а також з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, прокурор звернувся до суду із вказаним клопотанням.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з зазначених у ньому підстав та зазначив, що підозра пред`явлена ОСОБА_4 є обґрунтованою, ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати. Просить задовольнити клопотання з покладенням обов`язків, зазначених в ухвалі слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.11.2024.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні, просив змінити запобіжний захід на особисті зобов`язання, оскільки жодного разу він не порушував покладенні на нього судом обов`язків. Працює неофіційно водієм, здійснює перевозки по території України.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання. Вважає, що на теперішній час будь-які ризики відсутні, та прокурором не доведені і необґрунтовані належним чином. ОСОБА_4 співпрацює зі слідством. Вважає, що відсутні підстави для продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
30.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 190, ч.ч. 3,4 ст. 358 КК України, за вищевказаною кваліфікацією.
08.11.2024 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів до 30.12.2024 включно.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Аналізуючи наведені стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження можливо дійти висновку, що вони містять відомості про ймовірну причетність підозрюваного ОСОБА_4 до інкримінованих йому злочинів, однак така причетність має бути перевірена органом досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження.
Представлені докази на даному етапі не можуть стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені Кримінального процесуального кодексу України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя не у повній мірі може погодитися з існуванням ризиків, про які вказує прокурор, виходячи за наступного.
Виходячи із приписів ст. 184 КПК України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України, послатися на обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.
Проте, у порушення наведеної норми процесуального права, прокурором у суді не доведено існування тих ризиків, на які йде посилання у клопотанні в обґрунтування продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Крім того, ухвалою слідчого судді від 08.11.2024 встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Прокурором у клопотанні не розкрито та не конкретизовано наявність інших ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
За викладених обставин, вбачається, що клопотання не містить переконливого обґрунтування доводів сторони обвинувачення про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.
Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_4 , встановлено, що він має реєстрацію та місце проживання, не офіційно працевлаштований, розлучений, раніше не судимий.
Також, у судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , протягом майже двох місяців, не порушував обов`язків, покладених на нього попередньою ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період часу.
Отже, доводи прокурора, в своїй сукупності не можуть переконливо свідчити про наявність підстав для продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, його поведінку, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, отже, вважає обґрунтованим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт на певний час доби.
Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Оцінивши в сукупності всі вищезгадані обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_4 та тяжкості висунутої йому підозри і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись, ст.ст. 131, 132, 176-179, 181, 184, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно підозрюваного ОСОБА_4 - залишити без задоволення.
Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 190, ч.ч.3,4 ст. 358 КК України.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального правопорушення;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 25 лютого 2025 включно, який обраховувати з 31.12.2024.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , положення ч. 2 ст. 179 КПК України, у відповідності до якої, у разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала в частині відмови у продовженні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1