Справа № 183/8794/24
№ 1-кп/183/1297/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000823 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Шандрівка Юр`ївського району, Дніпропетровської області, з середньою освітою, не працюючої, маючої на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неодруженої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України « Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Під час дії вищевказаного Закону, а саме 25 червня 2024 року приблизно о 21 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 знаходилась на відкритій ділянці місцевості біля магазину «Паляниця» за адресою: вул. Українська, 138, с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області. В цей час ОСОБА_4 помітила на вулиці біля входу до магазину залишений без нагляду велосипед, марки «Україна» вишневого кольору із залізною корзинкою білого кольору та з колесами діаметром 28 дюймів (71,12 см), належний потерпілій ОСОБА_7 , та у неї раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного велосипеду.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 25 червня 2024 року приблизно о 21 годині 50 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості біля магазину «Паляниця» за адресою: вул. Українська, 138, с. Знаменівка, Новомосковського району Дніпропетровської області, шляхом вільного доступу, діючи таємно, умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, взяла до рук вищевказаний велосипед, марки «Україна» вишневого кольору із залізною корзинкою білого кольору та з колесами діаметром 28 дюймів (71,12 см), який покотила у напрямку вул. Набереженої в с. Знаменівка, Новомосковського району Дніпропетровської області, тим самим викрала чуже майно.

Після чого, ОСОБА_4 покинула місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 3 271 гривня 57 копійок.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину свою визнала повністю та показала, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винною у пред`явленому обвинуваченні. У скоєному вона щиро кається.

В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченою ОСОБА_4 скоєно злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, доведена у повному обсязі і її умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, сукупність усіх обставин у справі.

Суд приймає до уваги те, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила тяжкий злочин.

Однак, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає її щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці нею своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.

Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, вину свою визнала повністю, розкаялась у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, має на утриманні двох малолітніх дітей, шкода відшкодована,шляхом повернення майна, потерпіла не наполягала на призначенні обвинуваченій суворого покарання.

За таких обставин, з урахуваннямданих про особу обвинуваченої, за наявності обставини, яка пом`якшує покарання та відсутності обставин, які його обтяжують, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання без ізоляції її від суспільства, а саме у виді позбавлення волі на певний строк, та на підставі ст. 75 КК України звільнення її від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченої.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженої і запобігання вчинення нею нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного їй покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

-велосипед марки «Україна» вишневого кольору із залізною корзинкою білого кольору та з колесами діаметром 28 дюймів (71,12 см), залишити за належністю потерпілій ОСОБА_7 .

Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору негайно, після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1