У Х В А Л А

25 грудня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

детектива ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого детектива Національного бюро Третього підрозділу детективів Першого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000094,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

1.На розгляд слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання детектива, погоджене прокурором четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 .

2.За змістом клопотання детектив, з метою конфіскації майна як виду покарання, просить накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (з тимчасовим позбавленням власника (володільця) права на відчуження, користування та розпорядження), а саме:

- 1/4 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

ІІ. Позиції учасників кримінального провадження

3.Детектив у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, з огляду на викладені у ньому обставини.

ІІІ. Положення закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали

4.У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

5.Статтею 132 КПК встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

6.Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

7.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

8.Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 1, 2 ст. 170 КПК).

9.У випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна(ч. 5 ст. 170 КПК).

10.Арешт може бути накладений у встановленому КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

11.Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 10, 11 ст. 170 КПК).

12.Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

13.При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

14.У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

15.У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб (1, 2, 4, 5 ст. 173 КПК).

ІV. Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, а також мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали

16.Заслухавши доводи детектива та дослідивши надані документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню.

17.З огляду на законодавчі вимоги до ухвалення відповідного рішення, далі слідчий суддя наведе обставини та надасть оцінку питанням, які потребують розв`язання, у такому порядку: (1) щодо повноважень слідчого судді на розгляд клопотання; (2) щодо обставин кримінального провадження, яке розслідується; (3) щодо наявності підстав для арешту майна з метою забезпечення його конфіскації як виду покарання; (4) щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та виправданості потреб досудового розслідування у втручанні у права і свободи особи; (5) щодо існування ризиків; (6) щодо наслідків арешту майна; (7) щодо можливості виконання завдання, для виконання якого детектив звертається із клопотанням.

Щодо повноважень слідчого судді на розгляд клопотання

18.Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя встановив, що воно подане у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, згідно із ст. 33-1, 216 КПК, а тому його розгляд належить до повноважень слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Щодо обставин кримінального провадження, яке розслідується

19.Згідно з доданими до клопотання матеріалами встановлено, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000094 за ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 328, ч. 1 ст. 329, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК. Вказане підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.12.2024 (т. 1 а.с. 8-13).

20.Також, із клопотання та доданих до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у:

- привласненні, розтраті майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК;

- привласненні, розтраті майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191КК;

- підбуренні у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення держаної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 205-1 КК;

- внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК;

- розголошенні відомостей, що становлять державну таємницю, особою, якій ці відомості були довірені або стали відомі у зв`язку з виконанням службових обов`язків, за відсутності ознак державної зради або шпигунства, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 328 КК;

- втраті документів або інших матеріальних носіїв секретної інформації, що містять державну таємницю, а також предметів, відомості про які становлять державну таємницю, особою, якій вони були довірені, якщо втрата стала результатом порушення встановленого законом порядку поводження із зазначеними документами та іншими матеріальними носіями секретної інформації або предметами, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 329 КК (т. 2 а.с. 1-40).

21.Згідно з вказаним повідомленням про підозру суть зазначеного кримінального правопорушення полягає у тому, що між ДП «БЦКТ «Мікротек» в особі ОСОБА_5 та Міністерством оборони України в особі ОСОБА_6 укладено державний контракт № 403/1/22/147 від 26.04.2022 на поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення (елементів динамічного захисту - виробів ХСЧКВ-19, ХСЧКВ-34) на загальну суму 166 626 384,6 грн. Додатковою угодою №1 до вказаного державного контракту суму контракту збільшено до 192 261 213 грн. Відповідно п. 1.4 вказаного державного контракту товар, що поставляється, має бути новим, виготовленим не раніше 2022 року. Водночас, під час виготовлення елементів динамічного захисту - виробів ХСЧКВ-19, ХСЧКВ-34, виробником використовуються наступні комплектуючі вироби: кришка, кювета, гексоген марки А ГОСТ В 20359-74 (або гексоген КВХ тип 1 клас III), ковпачки «заглушки» пластикові, труба мідна, проволока, вата технічна, церезин, шпагат, ящик ФФБЖ.812.20.00.000.СБ, папір, кислота азотна, пластилін тощо.

22.За версією сторони обвинувачення ОСОБА_5 , обіймаючи посаду директора ДП «БЦКТ «Мікротек» у період 2022 року, будучи службовою особою, зловживаючи наданим йому службовим становищем з метою розтрати, привласнення ввіреного йому майна, за попередньою змовою із генеральним директором ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ» ОСОБА_7 вчинив розтрату, привласнення коштів державного підприємства на загальну суму 8 812 000 грн.

23.Так, 12.04.2022, перебуваючи у м. Києві ОСОБА_5 , маючи умисел на розтрату та привласнення коштів державного підприємства, підписав договір поставки № 01-120422 від імені ДП «БЦКТ «Мікротек» із ОСОБА_7 від імені ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ» щодо виготовлення та постачання в адресу ДП «БЦКТ «Мікротек» кришок і кювет ХСЧКВ-19, ХСЧКВ-34.

24.У подальшому директор ДП «БЦКТ «Мікротек» ОСОБА_5 та генеральний директор ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ» ОСОБА_7 визначили ціну за одиницю товару (кришка і кювета ХСЧКВ-19, кришка і кювета ХСЧКВ-34) у сумі - 2 000 грн з ПДВ. Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підписали специфікацію на поставку продукції, що є додатком №1 до Договору поставки № 01-120422 від 12.04.2022 із вказаною ціною 2000 грн з ПДВ.

25.Водночас ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що товарно-матеріальні цінності не будуть поставлені та фактично перебувають у власності ДП «БЦКТ «Мікротек» та знаходяться на складі за адресою: Київська обл., смт. Глеваха, вул. Богдана Хмельницького, 5, із директором ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ» ОСОБА_7 склали заявку № 1 на поставку продукції, а саме: кришки і кювети ХСЧКВ-19 - 1307 шт. на суму 2 614 000 грн, кришки і кювети ХСЧКВ-34 3099 шт. на суму 6 198 000 грн, усього на загальну суму 8 812 000 грн.

26.На виконання спільного злочинного плану за попередньою змовою, ОСОБА_7 забезпечив перерахування коштів на загальну суму 8 812 000 грн із рахунку ДП «БЦКТ «Мікротек» НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Укрексімбанк» (МФО 322313) на рахунок ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ» НОМЕР_3 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299).

27.За версією сторони обвинувачення, з метою розтрати та привласнення коштів ДП «БЦКТ «Мікротек», ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що постачання кришок і кювет ХСЧКВ-19 у кількості 1307 шт. та ХСЧКВ-34 у кількості 3099 шт. ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ» в адресу ДП «БЦКТ «Мікротек» не відбувалося та які фактично знаходяться у власності ДП «БЦКТ «Мікротек», останні внесли до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, зокрема до видаткової накладної та акту приймання-передачі, чим вчинено службове підроблення офіційних документів.

28.Також, з метою розтрати та привласнення коштів ДП «БЦКТ «Мікротек», ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що постачання кришок і кюветок ХСЧКВ-19 у кількості 1307 шт. та ХСЧКВ-34 у кількості 3099 шт. ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ» в адресу ДП «БЦКТ «Мікротек» не відбувалося та які фактично знаходяться у власності ДП «БЦКТ «Мікротек» за адресою: Київська обл., Фастівський р-н, смт. Глеваха, вул. Богдана Хмельницького, 5, останні внесли до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, а саме до видаткової накладної № РН-0000001 від 08.06.2022; акт приймання-передачі ТМЦ від 08.06.2022 між ДП «БЦКТ «Мікротек» та ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ», а також акт прийому-передачі майна (на відповідальне зберігання) між ДП «БЦКТ «Мікротек» та НІЦ «Матеріалообробка вибухом» ІЕЗ ім. Є.О. Пагона НАН України.

29.У подальшому, з метою розтрати та привласнення коштів державного підприємства, діючи повторно, ОСОБА_5 у період 2022 року, обіймаючи посаду директора ДП «БЦКТ «Мікротек», будучи службовою особою, зловживаючи наданим йому службовим становищем і діючи всупереч положень статуту підприємства та контракту, з метою спільного вчинення умисних дій щодо привласнення ввіреного йому майна, шляхом внесення недостовірних відомостей до офіційних документів, вступивши у злочинну змову із головним бухгалтером підприємства ОСОБА_8 , здійснив привласнення, розтрату майна - коштів ДП «БЦКТ «Мікротек» у сумі 335 100 грн.

30.Окрім того, вчиняючи привласнення, розтрату майна державного підприємства шляхом зловживання своїм службовим становищем ОСОБА_5 , підписав та завірив печаткою ДП «БЦКТ «Мікротек» договір поставки № 01/06/22 від 01.06.2022 із ФОП « ОСОБА_9 », та специфікацію №1 від 01.06.2022 до вказаного договору, предметом яких була передача у власність ДП «БЦКТ «Мікротек» товарів: Ковпачок (Д34) ААБЖ.812.10.03.001 у кількості 124 950 штук та Ковпачок (Д19) ААБЖ.812.10.03.001 у кількості 46 200 штук, тобто забезпечив складання та підписання первинних документів бухгалтерського обліку, що не відповідали дійсності адже ДП «БЦКТ «Мікротек» не приймало вказані товари.

31.Як зазначає детектив, у подальшому, з метою привласнення коштів ДП «БЦКТ «Мікротек», ОСОБА_5 у період 2022 року, спільно із інженером з логістики ДП «БЦКТ «Мікротек» ОСОБА_10 , підбурив ОСОБА_11 внести в документи, які відповідно до закону подавались для проведення державної реєстрації ТОВ «Спецпром-М» завідомо неправдивих відомостей.

32.Також зазначає, що у подальшому ОСОБА_5 у період 2022 року, діючи повторно, обіймаючи посаду директора ДП «БЦКТ «Мікротек», будучи службовою особою, зловживаючи наданим йому службовим становищем і діючи всупереч положень статуту підприємства та контракту з метою спільного вчинення умисних дій щодо привласнення ввіреного йому майна, використовуючи реквізити ТОВ «Спецпром-М», здійснив привласнення, розтрату коштів ДП «БЦКТ «Мікротек» у сумі 1 939 247,5 грн.

33.Окрім того, у невстановлених слідством часі та місці ОСОБА_5 , з метою прикриття своєї злочинної діяльності, усвідомлюючи, що фактично товарно-матеріальні цінності та послуги з перевезення, зберігання не поставлялися та не надавалися, діючи з прямим умислом забезпечив складання та підписання первинних документів бухгалтерського обліку між ТОВ «Спецпром-М» та ДП «БЦКТ «Мікротек», що є офіційними документами.

34.У подальшому ОСОБА_5 у період 2022 року, обіймаючи посаду директора ДП «БЦКТ «Мікротек», будучи службовою особою, зловживаючи наданим йому службовим становищем і діючи всупереч положень статуту підприємства та контракту, з метою спільного вчинення умисних дій щодо розтрати, привласнення ввіреного йому майна, вступивши у злочинну змову із головним бухгалтером підприємства ОСОБА_8 шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів, привласнив, розтратив кошти державного підприємства у сумі 796 210,02 грн шляхом виплати заробітної плати особам оформленим як працівникам, однак які не працювали на підприємстві та не відвідували свої робочі місця.

35.Також детектив зазначає, що 24.02.2022 ОСОБА_5 , будучи директором ДП «БЦКТ «Мікротек», маючи допуск до державної таємниці, при знищенні документів та матеріальних носіїв інформації, що становлять державну таємницю, допустив до їх знищення співробітника НІЦ «Матеріалообробка вибухом» ІЕЗ ім. Є.О. Патона НАН України ОСОБА_12 , у якого відсутній допуск до державної таємниці.

36.У подальшому ОСОБА_5 , будучи директором ДПБЦКТ «Мікротек» в результаті порушення п.п. 734-739, 740 встановленого законом Порядку поводження із таємними документами, втратив документи, вироби та матеріальні носії інформації, що становлять державну таємницю, які перебували на обліку в РСО ДП БЦКТ «Мікротек».

37.Наведені обставини підтверджуються фактичними даними, які містяться в доданих до клопотання доказах (їх копіях):

- довідці Держаудитслужби від 12.03.2024 (т. 2 а.с. 82-120);

- висновку експерта № 63/5 від 01.05.2024 за результатами проведення судової економічної експертизи (т. 2 а.с. 121-198).

38.Отже, ОСОБА_5 здійснено повідомлення про підозру щодо вчинення, в тому числі тяжкого кримінального правопорушення та особливо тяжкого кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Щодо наявності підстав для арешту майна з метою забезпечення його конфіскації як виду покарання

39.Правовою підставою для арешту зазначеного у клопотанні детектива майна є п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК - арешт з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

40.Згідно з санкцією ч. 5 ст. 191 КК за вчинення відповідного кримінального правопорушення ОСОБА_5 може бути призначене покарання у виді конфіскації майна.

41.Відповідно до інформації про особу з Державної міграційної служби зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_5 зазначена квартира за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 70).

42.Водночас, згідно з листом Комунального підприємства Київської міської Ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 30.07.2024 № 062/14-7739 повідомлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності зареєстрована за ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.04.1998 (т. 2 а.с. 67).

43.Згідно з клопотанням, в органу досудового розслідування відсутні відомості щодо визначення частки ОСОБА_5 у праві власності на вказану квартиру.

44.Водночас, з огляду на те, що право власності на вказану квартиру визначено в рівних долях між чотирма особами, слідчий суддя доходить висновку про наявність підстав для накладення арешту на 1/4 частину зазначеної квартири, що належить ОСОБА_5 .

45.Окрім того, вимога детектива про накладення арешту із забороною користування вказаним майном, на переконання слідчого судді задоволенню не підлягає, оскільки положення ст. 170 КПК передбачають, що така заборона може бути застосована у разі, коли існують підстави вважати, що її незастосування призведе до пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення такого майна, однак такі обставини детективом доведені не були.

46.За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_5 є підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання у виді конфіскації майна, та має вищенаведене майно, яке за вироком суду може бути конфісковане, наявні підстави для арешту відповідного майна з метою забезпечення його конфіскації як виду покарання.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та виправданості потреб досудового розслідування у втручанні у права і свободи особи

47.Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

48.На переконання слідчого судді, на даному етапі досудового розслідування, накладення арешту на зазначене у клопотанні детектива майно, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, є необхідним для виконання вищенаведеного завдання кримінального провадження щодо захисту держави від кримінальних правопорушень.

49.Такий арешт пов`язаний з втручанням у право особи на власність, що є складовою права на мирне володіння своїм майном (передбачене у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Водночас, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи, оскільки є необхідним і пропорційним до законної мети, що переслідується - нагальної суспільної потреби у протидії корупційним кримінальним правопорушенням.

50.Слідчий суддя дійшов висновку, що вказаний суспільний інтерес при врівноважуванні повинен отримати більшу вагу, тоді як інтерес осіб, що полягає у можливості володіти своїм майном, має порівняно меншу вагу.

51.Окрім того, таке втручання стосуватиметься виключно конкретного майна ОСОБА_5 , щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно може підлягати конфіскації за вироком суду, в разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК, що вказує на співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Щодо існування ризиків

52.Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя доходить висновку, що не накладення арешту на майно ОСОБА_5 може призвести до вжиття ним заходів щодо подальшої перереєстрації рухомого майна, його приховування, а також передачі чи відчуження на користь інших осіб з метою уникнення конфіскації.

Щодо наслідків арешту майна

53.Внаслідок арешту майна його власник (володілець), буде упродовж певного часу обмежений у своїх правомочностях, проте це є необхідним для виконання завдань кримінального провадження.

54.Водночас, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням такого права.

55.Окрім того, задовольняючи клопотання детектива слідчий суддя цією ухвалою застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту щодо майна ОСОБА_5 , який суттєво не позначиться на інтересах інших осіб.

Щодо можливості виконання завдання, для виконання якого детектив звертається із клопотанням

56.Детектив обґрунтовує потребу в арешті майна необхідністю забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

57.На переконання слідчого судді наведене узгоджується із повноваженнями слідчого судді та завданнями кримінального провадження, передбаченими у ст. 2 КПК.

58.Тому, враховуючи також існування високої ймовірності настання ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК (відчуження майна, щодо якого детективом подане клопотання), слідчий суддя доходить висновків, що накладення арешту на майно ОСОБА_5 є необхідним, оскільки внаслідок такого арешту може бути виконане завдання, для виконання якого детектив звернувся із клопотанням.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 372 КПК,

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання старшого детектива Національного бюро Третього підрозділу детективів Першого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

2. Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (з тимчасовим позбавленням власника (володільця) права на відчуження та розпорядження), а саме:

- 1/4 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

3. В іншій частині клопотання відмовити.

4. Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1