ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

22 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 148/744/15-к

Провадження № 11-кп/820/32/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції клопотання заступника начальника відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 під час розгляду апеляційних скарг захисників обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 09 лютого 2016 року у кримінальному провадженні № 0000605, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 жовтня 2014 року, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Шпиків Тульчинського району Вінницької області, проживаючого: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 365 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст клопотання прокурора

На розгляді у Хмельницькому апеляційному суді перебувають апеляційні скарги захисників обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 09 лютого 2016 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Під час апеляційного розгляду заступник начальника відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 подав клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , посилаючись на те, що вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 09.02.2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України та призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 01.06.2021 року вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 09.02.2016 року змінено та ОСОБА_7 призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. У подальшому, 26.06.2021 року ОСОБА_7 ухилявся від виконання вироку суду та був оголошений у розшук.

Постановою Верховного Суду від 28.09.2022 року зазначену ухвалу апеляційної інстанції скасовано та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

На даний час обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово вчиняв дії, що перешкоджають судовому розгляду, зокрема під час останнього судового засідання, безпідставно залишив залу судового засідання, ігноруючи зауваження головуючого по справі судді. Зауважує, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, залишаються та не зменшились, обвинувачений ОСОБА_7 може: переховуватись від суду, усвідомлюючи можливу міру і строк покарання за скоєне; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Позиції учасників судового провадження за клопотанням

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , з підстав, зазначених у клопотанні.

Представник потерпілого підтримав клопотання прокурора.

Захисник та обвинувачений ОСОБА_7 заперечили проти клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового розгляду з приводу клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , апеляційний суд приходить до висновку про з таких підстав.

Заслухавши думки учасників судового провадження за клопотанням прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Прокурор звернувся з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки вважає, що наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

Колегія суддів не може погодитися з доводами заявленого прокурором клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 09.02.2016 року запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередній - особисте зобов`язання.

На виконання вказаного вироку, з урахуванням ухвали Хмельницького апеляційного суду від 01.06.2021 року, якою вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 09.02.2016 року змінено та ОСОБА_7 призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, ОСОБА_7 було затримано та він відбував покарання.

Постановою Верховного Суду від 28.09.2022 року ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 01.06.2021 року щодо ОСОБА_7 скасовано та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Звільнено обвинуваченого ОСОБА_7 з-під варти.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе обставини недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Колегією суддів встановлено, що стороною обвинувачення не обґрунтовано, які саме обставини об`єктивно свідчать про недостатність застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, передбачені ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до обвинуваченого виняткового запобіжного заходу.

Необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року).

Ризик утечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні узи, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (Becciev v. Moldovaп. 58).

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (Суомінен проти Фінляндії п. 36).

Колегія суддів звертає увагу, що посилання прокурора у клопотанні, що з 26.06.2021 року ОСОБА_7 ухилявся від виконання вироку суду та був оголошений у розшук, нічим не підтверджено. Крім того, ця обставина існувала під час прийняття рішення Верховним Судом, який постановою від 28.09.2022 року ухвалу апеляційної інстанції скасував та звільнив обвинуваченого ОСОБА_7 з-під варти.

Посилання прокурора, що обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово вчиняв дії, що перешкоджають судовому розгляду, зокрема під час судового засідання, безпідставно залишив залу судового засідання, не є підставою для обрання запобіжного заходу, оскільки участь обвинуваченого в апеляційному розгляді не є обов`язковою.

Зважаючи, що вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 09.02.2016 року запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередній - особисте зобов`язання, на відсутність порушень при відбуванні запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважає клопотання прокурора не обґрунтованим та не підлягаючим задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 183, 331, 401, 405 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

В задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3