ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/488/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Дарницького УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001278 від 04 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Дарницького УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_3 за погодженням з процесуальним керівником - прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001278 від 04 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши незаконне зберігання з метою збуту наркотичного засобу, як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, в невстановлені досудовим розслідуванням дату час та місці, у невстановлений досудовим розслідування спосіб, із невстановленою досудовим розслідуванням особою, домовився щодо отримання наркотичного засобу, обіг якого обмежено, з метою подальшого збуту на систематичній основі. Надалі, у невстановленому досудовим розслідуванням дату час та місці, отримав пакунок із наркотичним засобом, обіг якого обмежено, та відніс його до домоволодіння, яке використовує як дачний будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим незаконно придбав та став зберігати його з метою подальшого збуту.

05 лютого 2025 року в період часу з 11:48 год. по 12:44 год. був проведений обшук за участі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено речовину рослинного походження в чорному поліетиленовому пакеті, речовину рослинного походження зеленого кольору в чорному поліетиленовому чохлі, речовину рослинного походження зеленого кольору у синьому поліетиленовому пакеті, пластикову пляшку з залишками речовини невідомого походження та речовина зеленого кольору завернута в картон білого кольору, бляшанку всередині якої наявна речовина рослинного походження та коробка з-під цукерок з речовиною рослинного походження, та декілька фрагментів речовини рослинного походження, в яких виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, масою 4,52 г., який ОСОБА_5 , умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009, придбав та зберігав, з метою подальшого збуту.

Канабіс, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список №1 Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці II», є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, обіг якого обмежено, з метою подальшого збуту, тобто у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Крім того, як вказує слідчий, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, дату, місці та спосіб, придбав пістолет «ZORAKI», моделі «914-S» № НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А.К. Після чого, діючи умисно, всупереч передбаченому законом порядку, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків помістив вказаний пістолет до свого місця проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , де став незаконно зберігати, без передбаченого законом дозволу.

05 лютого 2025 року у період часу з 07:13 год. по 10:13 год. під час проведення обшуку за участі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем його проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено пістолет, який належить до короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї, виготовлений шляхом переробки саморобним способом сигнально-шумового пістолету «ZORAKI», моделі «914-S» № НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А.К, який придатний до проведення пострілів способом роздільного спорядження, та який ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав, без установленого законом дозволу, в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Як вказує слідчий, під час обшуку за адресою АДРЕСА_2 також виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 50 000 гривень (32 купюри номіналами по 500 грн., 34 купюри номіналом по 1 000 грн.), які упаковані до спеціального пакету №NPU1110068.

05 лютого 2025 року старшим слідчим СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 кошти в сумі 50 000 гривень (32 купюри номіналами по 500 грн., 34 купюри номіналом по 1 000 грн.) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

На думку слідчого грошові кошти отримані злочинним шляхом, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має офіційного джерела доходу, підтверджуючих документів та відомостей щодо законності походження вказаних грошових коштів не надав, та отримані кошти від продажу наркотичних засобів зберігав за своїм місцем проживання, а самі наркотичні засоби, у дачному будинку.

Як стверджує слідчий, підставами, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт вказаного вище майна є те, що дане майно є доказом розслідуваного злочину.

У судове засідання слідчий не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_6 просив відкласти розгляд клопотання у зв`язку із зайнятістю у розгляді іншої справи.

Як передбачено ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ст. 84 КПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

Зокрема п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як встановлено слідчим суддею, ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року у справі № 753/23546/24 (провадження № 1-кс/753/227/25) відмовлено слідчому у задоволенні клопотання про надання дозволу на проведення обшуку у квартирі за адресою АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 , в частині відшукання і вилучення грошових коштів, з тих підстав, що всупереч вимогам п. 7 ч. 3 ст. 234 КПК України клопотання не містило відомостей про суми отриманих ОСОБА_5 коштів, а також не зазначено критеріїв ідентифікації коштів, які можуть бути виявлені під час обшуку, як здобутих протиправних шляхом або таких, що мають безпосереднє відношення до вчинення кримінального правопорушення, що матиме наслідком наділення слідчого занадто широкими повноваженнями на власний розсуд вирішувати, які кошти підлягають вилученню, що є надмірним втручанням у права особи. Крім цього, слідчий суддя виходив з того, що слідчим не доведено, що у приміщенні можуть зберігатися грошові кошти, отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Обґрунтовуючи клопотання про арешт коштів, які були вилучені без дозволу на їх вилучення в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, слідчий вказує, що вони отримані злочинним шляхом у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має офіційного джерела доходу, підтверджуючих документів та відомостей щодо законності походження вказаних грошових коштів не надав, та отримані кошти від продажу наркотичних засобів зберігав за своїм місцем проживання, а самі наркотичні засоби, у дачному будинку.

Слідчий суддя зауважує, що згідно із статтею 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Частиною 5 ст. 17 КПК України визначено, що поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Також згідно із ч. 2, 3 ст. 18 КПК України кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права.

Як стверджує слідчий, підставами, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт вказаного вище майна є те, що дане майно є доказом розслідуваного злочину.

Водночас, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що вони не містять доказів, отриманих у передбаченому КПК України порядку, які б підтверджували факт одержання вилучених коштів саме внаслідок вчинення кримінального правопорушення (зокрема, часу, місця, сум отримання коштів, осіб, від яких ці кошти були отримані тощо), а отже слідчий не довів того, що вилучені у ОСОБА_5 грошові кошти є доказами у кримінальному провадженні.

Натомість покладення на цій стадії провадження на ОСОБА_5 обов`язку доводити правомірність набуття цих коштів суперечить загальним засадам кримінального провадження та гарантованій Конституцією України презумпції невинуватості особи.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що слідчим не було доведено наявність підстав необхідності арешту цього майна, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Як передбачено частинами 1, 3 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001278 від 04 березня 2024 року, а саме грошових коштів в сумі 50 000 гривень (32 купюри номіналами по 500 грн., 34 купюри номіналом по 1 000 грн.), які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,та вилучені під час обшуку 05 лютого 2025 року за адресою АДРЕСА_2 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1