Номер провадження: 11-кп/813/673/25
Справа № 522/3302/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000004 від 04.01.2024 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 24.04.2024 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України,

встановив:

Оскарженим вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, та йому призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України - у виді 200 годин громадських робіт;

- за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Строк відбування покарання у виді обмеження волі ОСОБА_8 рахується з дня прибуття та постановки на облік у виправному центрі.

Вироком суду вирішено питання про долю речових доказів та застосовано спеціальну конфіскацію мобільного телефону марки «Nokia 6300» в корпусі чорно-сірого кольору, на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.

Оскарженим вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він, в період часу з 28 грудня 2023 року по 09 січня 2024 року, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно з корисливих мотивів, за допомогою свого мобільного телефону через мережу Інтернет, на сайті он-лайн оголошень «ОЛХ» створив обліковий запис під ім`ям, яке не встановлене та, не маючи на меті продавати товар, якого фактично не мав у власності, розмістив оголошення про продаж повербанку, вартістю 500 гривень, додав до вказаного оголошення фотознімок повербанку та вказав контактний номер телефону НОМЕР_1 для зв`язку. Встановлено, що 28 грудня 2023 року, точний час не встановлений, ОСОБА_9 побачив на сайті он-лайн оголошень «ОЛХ» оголошення щодо продажу повербанку, вартістю 500 гривень, після чого зателефонував на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , що вказаний в оголошенні, та належить ОСОБА_8 , для замовлення зазначеного товару. Після чого, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, з корисливих мотивів, не маючи на меті продавати товар, якого фактично не мав у власності, переконав ОСОБА_9 в наявності товару та можливості його поставки, за умови повної передоплати в розмірі 500 гривень на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 . ОСОБА_9 , будучи введеним в оману ОСОБА_8 , погодився на придбання товару та 28 грудня 2023 року о 16 годині 54 хвилини, здійснив переказ грошових коштів через термінал самообслуговування за адресою: АДРЕСА_2 , в сумі 467 гривень 50 копійок на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_8 не відправив повербанк ОСОБА_9 та розпорядився грошовими коштами, які належали останньому на власний розсуд, чим спричинив йому майнову шкоду на загальну суму 467 гривень 50 копійок.

Крім того, ОСОБА_8 , 28 грудня 2023 року, точний час не встановлений, ОСОБА_10 побачила на сайті он-лайн оголошень «ОЛХ» оголошення щодо продажу повербанку, вартістю 500 гривень, після чого зателефонувала на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , що вказаний в оголошенні, та належить ОСОБА_8 , для замовлення зазначеного повербанку. Після чого, ОСОБА_8 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, не маючи на меті продавати товар, якого фактично не мав у власності, переконав ОСОБА_10 в наявності товару та можливості його поставки, за умови повної передоплати в розмірі 500 гривень на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 . Надалі, ОСОБА_10 будучи введеною в оману ОСОБА_8 , погодилась на придбання товару та 28 грудня 2023 року о 19 годині 43 хвилини, здійснила переказ грошових коштів через термінал самообслуговування за адресою: АДРЕСА_3 , в сумі 508 гривень 75 копійок, на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_8 не відправив повербанк ОСОБА_10 та розпорядився грошовими коштами, які належали останній на власний розсуд, чим спричинив їй майнову шкоду на загальну суму 500 гривень.

Крім того, 27 грудня 2023 року, точний час не встановлений, ОСОБА_11 побачила на сайті он-лайн оголошень «ОЛХ» оголошення щодо продажу повербанку, вартістю 500 гривень, після чого зателефонувала на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , що вказаний в оголошенні, та належить ОСОБА_8 , для замовлення зазначеного повербанку. Після чого, ОСОБА_8 ,. перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, не маючи на меті продавати товар, якого фактично не мав у власності, переконав ОСОБА_11 в наявності товару та можливості його поставки, за умови повної передоплати в розмірі 500 гривень на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 .

Надалі, ОСОБА_11 будучи введеною в оману ОСОБА_8 , погодилась на придбання товару та 28 грудня 2023 року о 17 годині 51 хвилини, здійснила переказ грошових коштів через мобільний додаток АТ «Ощадбанк» в сумі 500 гривень на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_8 не відправив павербанк ОСОБА_11 та розпорядився грошовими коштами, які належали останній на власний розсуд, чим спричинив їй майнову шкоду на загальну суму 500 гривень.

Крім того, 28 грудня 2023 року, точний час не встановлений, ОСОБА_12 побачив на сайті он-лайн оголошень «ОЛХ» оголошення щодо продажу повербанку, вартістю 500 гривень, після чого зателефонував на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , що вказаний в оголошенні, та належить ОСОБА_8 , для замовлення зазначеного повербанку. Після чого, ОСОБА_8 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, не маючи на меті продавати товар, якого фактично не мав у власності, переконав ОСОБА_12 в наявності товару та можливості його поставки, за умови повної передоплати в розмірі 500 гривень на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 .

Надалі, ОСОБА_12 будучи введеним в оману ОСОБА_8 , погодився на придбання товару та 28 грудня 2023 року о 14 годині 42 хвилини, здійснив переказ грошових коштів через термінал самообслуговування в сумі 462 гривні 50 копійок на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_8 не відправив повербанк ОСОБА_12 та розпорядився грошовими коштами, які належали останньому на власний розсуд, чим спричинив йому майнову шкоду на загальну суму 462 гривні 50 копійок.

Крім того, 28 грудня 2023 року, точний час не встановлений, ОСОБА_13 побачив на сайті он-лайн оголошень «ОЛХ» оголошення щодо продажу повербанку, вартістю 500 гривень, після чого зателефонував на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , що вказаний в оголошенні, та належить ОСОБА_8 , для замовлення зазначеного повербанку. Після чого, ОСОБА_8 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, не маючи на меті продавати товар, якого фактично не мав у власності, переконав ОСОБА_13 в наявності товару та можливості його поставки, за умови повної передоплати в розмірі 500 гривень на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 . Надалі, ОСОБА_13 будучи введеним в оману ОСОБА_8 , погодився на придбання товару та 28 грудня 2023 року о 20 годині 03 хвилини, здійснив переказ грошових коштів через термінал самообслуговування за адресою: АДРЕСА_4 , в сумі 510 гривень на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_8 не відправив повербанк ОСОБА_13 та розпорядився грошовими коштами, які належали останньому на власний розсуд, чим спричинив йому майнову шкоду на загальну суму 500 гривень.

Крім того, 02 січня 2024 року, приблизно о 20:00 годині, точний час не встановлений, ОСОБА_14 побачив на сайті он-лайн оголошень «ОЛХ» оголошення щодо продажу повербанку, вартістю 500 гривень та 03 січня 2024 року зателефонував на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , що вказаний в оголошенні, та належить ОСОБА_8 , для замовлення зазначеного повербанку. Після чого, ОСОБА_8 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, не маючи на меті продавати товар, якого фактично не мав у власності, переконав ОСОБА_14 в наявності товару та можливості його поставки, за умови повної передоплати в розмірі 500 гривень на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 . Надалі, ОСОБА_14 будучи введеним в оману ОСОБА_8 , погодився на придбання товару та 03 січня 2024 року о 12 годині 58 хвилин, здійснив переказ грошових коштів через термінал самообслуговування за адресою: АДРЕСА_5 , в сумі 467 гривень 50 копійок на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_8 не відправив повербанк ОСОБА_14 та розпорядився грошовими коштами, які належали останньому на власний розсуд, чим спричинив йому майнову шкоду на загальну суму 467 гривень 50 копійок.

Крім того, 04 січня 2024 року, приблизно о 20:00 годині, точний час слідством не встановлений, ОСОБА_15 побачив на сайті он-лайн оголошень «ОЛХ» оголошення щодо продажу повербанку, вартістю 500 гривень, після чого зателефонував на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , що вказаний в оголошенні, та належить ОСОБА_8 , для замовлення зазначеного повербанку. Після чого, ОСОБА_8 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, не маючи на меті продавати товар, якого фактично не мав у власності, переконав ОСОБА_15 в наявності товару та можливості його поставки, за умови повної передоплати в розмірі 500 гривень на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 . Надалі, ОСОБА_15 будучи введеним в оману ОСОБА_8 , погодився на придбання товару та 04 січня 2024 року о 13 годині 34 хвилини, здійснив переказ грошових коштів через термінал самообслуговування за адресою: АДРЕСА_5 , в сумі 514 гривень 25 копійок на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_8 не відправив повербанк ОСОБА_15 та розпорядився грошовими коштами, які належали останньому на власний розсуд, чим спричинив йому майнову шкоду на загальну суму 500 гривень.

Крім того, 04 січня 2024 року, приблизно о 12:00 годині, точний час не встановлений, ОСОБА_16 , перебуваючи за місцем свого мешкання, побачила на сайті он-лайн оголошень «ОЛХ» оголошення щодо продажу повербанку, вартістю 500 гривень, після чого зателефонувала на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , що вказаний в оголошенні, та належить ОСОБА_8 , для замовлення зазначеного повербанку. Після чого, ОСОБА_8 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, не маючи на меті продавати товар, якого фактично не мав у власності, переконав ОСОБА_16 в наявності товару та можливості його поставки, за умови повної передоплати в розмірі 500 гривень на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 . Надалі, ОСОБА_16 будучи введеною в оману ОСОБА_8 , погодилась на придбання товару та 04 січня 2024 року о 13 годині 38 хвилин, здійснила переказ грошових коштів через термінал самообслуговування за адресою: АДРЕСА_3 , в сумі 504 гривні 90 копійок на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_8 не відправив повербанк ОСОБА_16 та розпорядився грошовими коштами, які належали останній на власний розсуд, чим спричинив їй майнову шкоду на загальному суму 500 гривень.

Крім того, 04 січня 2024 року, точний час не встановлений, ОСОБА_17 побачив на сайті он-лайн оголошень «ОЛХ» оголошення щодо продажу повербанку, вартістю 500 гривень, після чого зателефонував на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , що вказаний в оголошенні, та належить ОСОБА_8 , для замовлення зазначеного повербанку. Після чого, ОСОБА_8 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, не маючи на меті продавати товар, якого фактично не мав у власності, переконав ОСОБА_17 в наявності товару та можливості його поставки, за умови повної передоплати в розмірі 500 гривень на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 . Надалі, ОСОБА_17 будучи введеним в оману ОСОБА_8 , погодився на придбання товару та 04 січня 2024 року о 17 годині 16 хвилин, здійснив переказ грошових коштів через термінал самообслуговування за адресою: АДРЕСА_6 , в сумі 462 гривні 50 копійок на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_8 не відправив повербанк ОСОБА_17 та розпорядився грошовими коштами, які належали останньому на власний розсуд, чим спричинив йому майнову шкоду на загальну суму 462 гривні 50 копійок.

Крім того, 05 січня 2024 року, точний час слідством не встановлений, ОСОБА_18 побачив на сайті он-лайн оголошень «ОЛХ» оголошення щодо продажу повербанку, вартістю 500 гривень, після чого зателефонував на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , що вказаний в оголошенні, та належить ОСОБА_8 , для замовлення зазначеного повербанку. Після чого, ОСОБА_8 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, не маючи на меті продавати товар, якого фактично не мав у власності, переконав ОСОБА_18 в наявності товару та можливості його поставки, за умови повної передоплати в розмірі 500 гривень на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 . Надалі, ОСОБА_18 будучи введеним в оману ОСОБА_8 , погодився на придбання товару та 05 січня 2024 року о 10 годині 43 хвилини, здійснив переказ грошових коштів через термінал самообслуговування за адресою: АДРЕСА_7 , в сумі 450 гривень на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_8 не відправив повербанк ОСОБА_18 та розпорядився грошовими коштами, які належали останньому на власний розсуд, чим спричинив йому майнову шкоду на загальному суму 450 гривень.

Крім того, 05 січня 2024 року, точний час не встановлений, ОСОБА_19 побачив на сайті он-лайн оголошень «ОЛХ» оголошення щодо продажу повербанку, вартістю 500 гривень, після чого зателефонував на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , що вказаний в оголошенні, та належить ОСОБА_8 , для замовлення зазначеного повербанку. Після чого, ОСОБА_8 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, не маючи на меті продавати товар, якого фактично не мав у власності, переконав ОСОБА_19 в наявності товару та можливості його поставки, за умови повної передоплати в розмірі 500 гривень на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 . Надалі, ОСОБА_19 будучи введеним в оману ОСОБА_8 , погодився на придбання товару та 05 січня 2024 року о 09 годині 10 хвилин, здійснив переказ грошових коштів через термінал самообслуговування за адресою: АДРЕСА_8 , в сумі 481 гривня на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_8 не відправив повербанк ОСОБА_19 та розпорядився грошовими коштами, які належали останньому на власний розсуд, чим спричинив йому майнову шкоду на загальну суму 481 грн.

Крім того, 06 січня 2024 року, точний час слідством не встановлений, ОСОБА_20 побачила на сайті он-лайн оголошень «ОЛХ» оголошення щодо продажу повербанку, вартістю 500 гривень, після чого зателефонувала на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , що вказаний в оголошенні, та належить ОСОБА_8 , для замовлення зазначеного повербанку. Після чого, ОСОБА_8 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, не маючи на меті продавати товар, якого фактично не мав у власності, переконав ОСОБА_20 в наявності товару та можливості його поставки, за умови часткової передоплати в розмірі 400 гривень на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 . Надалі, ОСОБА_20 будучи введеною в оману ОСОБА_8 , погодилась на придбання товару та 06 січня 2024 року о 12 годині 33 хвилини, із власної банківської картки АТ «Приватбанк» НОМЕР_2 здійснила переказ грошових коштів в сумі 400 гривень на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_8 не відправив повербанк ОСОБА_20 та розпорядився грошовими коштами, які належали останній на власний розсуд, чим спричинив їй майнову шкоду на загальну суму 400 гривень.

Крім того, 06 січня 2024 року, точний час слідством не встановлений, ОСОБА_21 побачив на сайті он-лайн оголошень «ОЛХ» оголошення щодо продажу повербанку, вартістю 500 гривень, після чого зателефонував на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , що вказаний в оголошенні, та належить ОСОБА_8 , для замовлення зазначеного повербанку. Після чого, ОСОБА_8 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, не маючи на меті продавати товар, якого фактично не мав у власності, переконав ОСОБА_21 в наявності товару та можливості його поставки, за умови часткової передоплати в розмірі 400 гривень на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 . Надалі, ОСОБА_21 будучи введеним в оману ОСОБА_8 , погодився на придбання товару та 06 січня 2024 року о 12 годині 25 хвилин, із власної банківської картки АТ «Приватбанк» НОМЕР_3 здійснив переказ грошових коштів в сумі 400 гривень на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_8 не відправив повербанк ОСОБА_21 та розпорядився грошовими коштами, які належали останньому на власний розсуд, чим спричинив йому майнову шкоду на загальну суму 400 гривень.

Крім того, 07 січня 2024 року, точний час слідством не встановлений, ОСОБА_22 побачив на сайті он-лайн оголошень «ОЛХ» оголошення щодо продажу повербанку, вартістю 500 гривень, після чого зателефонував на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , що вказаний в оголошенні, та належить ОСОБА_8 , для замовлення зазначеного повербанку. Після чого, ОСОБА_8 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, не маючи на меті продавати товар, якого фактично не мав у власності, переконав ОСОБА_22 в наявності товару та можливості його поставки, за умови повної передоплати в розмірі 500 гривень на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 . Надалі, ОСОБА_22 будучи введеним в оману ОСОБА_8 , погодився на придбання товару та 07 січня 2024 року о 17 годині 34 хвилини, здійснив переказ грошових коштів через термінал самообслуговування за адресою: м. Одеса, пров. Книжковий, 1 в сумі 508 гривень 75 копійок на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_8 не відправив повербанк ОСОБА_22 та розпорядився грошовими коштами, які належали останньому на власний розсуд, чим спричинив йому майнову шкоду на загальну суму 500 гривень.

Крім того, 09 січня 2024 року, приблизно о 11:00 годині, точний час не встановлений, ОСОБА_23 побачив на сайті он-лайн оголошень «ОЛХ» оголошення щодо продажу повербанку, вартістю 500 гривень, після чого зателефонував на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , що вказаний в оголошенні, та належить ОСОБА_8 , для замовлення зазначеного повербанку. Після чого, ОСОБА_8 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, не маючи на меті продавати товар, якого фактично не мав у власності, переконав ОСОБА_23 в наявності товару та можливості його поставки, за умови повної передоплати в розмірі 500 гривень на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 . Надалі, ОСОБА_23 будучи введеним в оману ОСОБА_8 , погодився на придбання товару та 09 січня 2024 року о 11 годині 30 хвилин, здійснив переказ грошових коштів через термінал самообслуговування за адресою: АДРЕСА_7 , в сумі 462 гривні 50 копійок на номер особового рахунку абонента НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_8 не відправив повербанк ОСОБА_23 та розпорядився грошовими коштами, які належали останньому на власний розсуд, чим спричинив йому майнову шкоду на загальну суму 462 гривні 50 копійок.

Не погоджуючись з вироком суду захисник подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеності його вини, просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого. Захисник просить призначити обвинуваченому покарання із застосуванням положення ст.ст. 69, 75 КК України.

Захисник вважає, що при призначенні покарання місцевий суд не в повній мірі враховав пом`якшуючі обставини та особу обвинуваченого, а саме: визнання вини в повному обсязі та щиросердне розкаяння; активне сприяння досудовому розслідуванню. Тому захисник вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання суперечить принципу справедливості та співмірності.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду не оскаржений.

До початку апеляційного розгляду прокурором подані заперечення на апеляційну скаргу захисника, в яких остання просила відмовити в задоволенні скарги.

Судовий розгляд у суді апеляційної інстанції, у відповідності до положень ч.4 ст.405 КПК України (далі - КПК), проведено за відсутності потерпілих, які будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи за наявною в матеріалах провадження електронною адресою, в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, клопотань про відкладення судового засідання не подавали.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі умови для реалізації права учасників процесу на доступ до правосуддя.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник заявив клопотанням про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Заслухавши захисника та обвинуваченого, які підтримали клопотання про закриття кримінального провадження; прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання; дослідивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи клопотання; колегія суддів дійшла висновку про таке.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частина 1 статті 5 Кримінального Кодексу України регламентує, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип гарантований ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.

За приписами ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX (далі - Закон №3886-IX).

Законом №3886-IX внесені зміни у ст.51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якими підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином статті 185, 190, 191 КК України фактично містять відсилку до ст.51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Отже, із часу набуття 09.08.2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого майна перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 року (справа №278/1566/21, провадження №51-2555кмо24), містить правовий висновок, відповідно до якого Закон №3886-IX, яким внесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого майна розмір, визначений ст.51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим за вчинення 15 епізодів шахрайства, які мали місце: 28.12.2023 року, 03.01.2024 року, 04.01.2024 року, 05.01.2024 року, 06.01.2024 року, 07.01.2024 року та 09.01.2024 року.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону №3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.190 КК України, у 2023 році становила - 2684 грн, а у 2024 році - 3028 грн відповідно.

Згідно вироку місцевого суду протиправними діями ОСОБА_8 за епізодами кримінальних правопорушень, які мали місце:

- 28.12.2023 року (потерпілі: ОСОБА_9 заподіяна матеріальна шкода у розмірі 467, 50 грн; ОСОБА_10 заподіяна матеріальна шкода у розмірі 508,75 грн; ОСОБА_11 заподіяна матеріальна шкода у розмірі 500 грн; ОСОБА_12 заподіяна матеріальна шкода у розмірі 462, 50 грн; ОСОБА_13 заподіяна матеріальна шкода у розмірі 510 грн);

- 03.01.2024 року потерпілий ОСОБА_14 заподіяна матеріальна шкода у розмірі 467, 50 грн;

- 04.01.2024 року (потерпілі: ОСОБА_15 заподіяна матеріальна шкода у розмірі 514, 25 грн; ОСОБА_16 заподіяна матеріальна шкода у розмірі 504, 90 грн; ОСОБА_17 заподіяна матеріальна шкода у розмірі 462, 50 грн);

- 05.01.2024 року (потерпілі: ОСОБА_18 заподіяна матеріальна шкода у розмірі 450 грн; ОСОБА_19 заподіяна матеріальна шкода у розмірі 481 грн.);

- 06.01.2024 року (потерпілі: ОСОБА_20 заподіяна матеріальна шкода у розмірі 400 грн; ОСОБА_21 заподіяна матеріальна шкода у розмірі 400 грн.);

- 07.01.2024 року потерпілий ОСОБА_22 заподіяна матеріальна шкода у розмірі 500 грн;

- 09.01.2024 року потерпілий ОСОБА_23 заподіяна матеріальна шкода у розмірі 462, 50 грн.

За таких обставин у даному кримінальному провадженні вартість викраденого обвинуваченою майна на час вчинення діяння за епізодом, які мали місце 28.12.2023 року, 03.01.2024 року, 04.01.2024 року, 05.01.2024 року, 06.01.2024 року, 07.01.2024 року, 09.01.2024 року не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2684 грн - станом на 2023 рік та 3028 грн - станом на 2024 рік відповідно, отже до цих діянь мають застосуватись положення ст.5 КК і на теперішній час інкриміновані обвинуваченому дії не підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190КК України.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до положень ч.1 ст.479-2 КПК суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до положень ч.2 ст.479-2 КПК за відсутності згоди підозрюваного на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що підозрюваним вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.3 ст.479-2 КПК якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4 - 1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Враховуючи той факт, що в даному кримінальному провадженні обвинуваченим надана згода на закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, апеляційний суд керується положеннями п.4-1 ч.1 ст.284, ч.3 ст.479-2 КПК.

Відповідно до абз.5 ч.7 ст.284 КПК ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ст.417 КПК суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного, враховуючи надання обвинуваченим згоди на закриття провадження, керуючись положеннями п.4-1 ч.1 ст.284, ч.3 ст.479-2, ст.417 КПК, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 24.04.2024 року в кримінальному провадженні №0000004 від 04.01.2024 року, яким ОСОБА_8 засуджений за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України- скасувати.

Закрити кримінальне провадження №0000004 від 04.01.2024 рокуза обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190КК України - на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази: мобільний телефон марки Nokia, моделі 6300 в корпусі чорно-сірого кольору, на який накладено арешт згідно з ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.01.2024 (справа №522/447/24), що перебуває на зберіганні у камері схову ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області -повернути власнику ОСОБА_8 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4