Справа № 167/85/23
Номер провадження 1-кп/167/40/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області клопотання прокурора ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000235, про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 Кримінального кодексу України (далі КК), ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК,

в с т а н о в и в :

На розгляді Рожищенського районного суду Волинської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 22 листопада 2024 року обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого востаннє продовжено ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 17 січня 2025 року на 35 днів, тобто до 20 лютого 2025 року включно.

Від прокурора ОСОБА_7 надійшло клопотання про продовження цього запобіжного заходу ще на 60 днів, яке обгрунтовується необхідністю виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігання спробам: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Покликається, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 підтримав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 заперечили проти продовження строку тримання під вартою. Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт із покладенням ряду обов`язків, зокрема носити електронний засіб контролю. Покликався, що на даний час судом досліджено значну частину письмових доказів, тому зменшилися ризики, які були підставою для продовження тримання ОСОБА_3 під вартою. Ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального провадження відсутній. Під час розгляду цього кримінального провадження іншим складом суду ОСОБА_3 перебував, зокрема й під цілодобовим домашнім арештом, який згодом був змінений на нічний, і дотримувався покладених на нього судом обов`язків. Обвинувачений має місце проживання, мешкає з матір`ю, раніше не судимий. Звертав увагу, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 висловили міркування про можливість зміни обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу на домашній арешт.

Суд, заслухавши доводи прокурора, обвинувачених та їх захисників, дослідивши клопотання, дійшов таких висновків.

Нормою ч. 3 ст. 331 КПК передбачено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Судовий розгляд зазначеного кримінального провадження не може бути здійснений до закінчення строку дії ухвали суду про продовження тримання ОСОБА_3 під вартою.

В ході розгляду клопотання суд визнає, що прокурором доведено, що на даний час продовжує існувати ризик переховування ОСОБА_3 від суду. Також, не відпав і ризик перешкоджання обвинуваченим кримінальному провадженню іншим чином, однак враховуючи, що судом у теперішній час досліджено частину письмових доказів такий ризик існує з невисоким ступенем.

Ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 іншого кримінального правопорушення в судовому засіданні не доведено.

Суд акцентує, що згідно з нормою ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, дані щодо особи обвинуваченого, який раніше не судимий, має середню спеціальну освіту, проживає з матір`ю, а також правову позицію ЄСПЛ у рішенні у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку». Також суд приймає до уваги, що за час перебування обвинуваченого під домашнім арештом під час первинного розгляду кримінального провадження Рожищенським районним судом Волинської області не встановлено обставин порушення обмежень такого запобіжного заходу чи покладених на ОСОБА_3 обов`язків. З огляду на ці обставини та враховуючи, що в теперішній час істотно зменшився ризик перешкоджання обвинуваченим кримінальному провадженні іншим чином, суд констатує, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним вище ризикам.

Отже, виходячи з положень частин 1, 4 ст. 194 КПК, суд доходить висновку, що зміна ОСОБА_3 запобіжного заходу на домашній арешт із цілодобовою забороною залишати місце проживання буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, виключить можливість реалізувати доведені стороною обвинувачення ризики та забезпечить досягнення балансу в частині співмірності застосовуваного запобіжного заходу ступеню існуючих ризиків.

При цьому, суд вважає доцільним покласти на обвинуваченого передбачені ч. 5

ст. 194 КПК: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися з міста Рожища Луцького району Волинської області без дозволу суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Керуючись статтями 110, 177, 178, ч. 3 ст. 331, ч. 2 ст. 369 КПК, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 задовольнити, а в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_7 відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний ухвалою Волинського апеляційного суду від 22 листопада 2024 року запобіжний захід у виді тримання під вартою, на запобіжний захід у виді домашнього арешту із цілодобовою забороною залишати місце свого проживання у АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_3 : прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися з міста Рожища Луцького району Волинської області без дозволу суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Дана ухвала закінчує свою дію 18 квітня 2025 року.

Негайно доставити обвинуваченого ОСОБА_3 до місця проживання

у АДРЕСА_1 та звільнити його з-під варти.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання ухвали покласти на Відділ поліцейської діяльності № 1 (м. Рожище) Луцького РУП ГУНП у Волинської області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні.

Дата та час оголошення повного тексту ухвали: 21 лютого 2025 року

о 10 год. 00 хв.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК.

Суддя: ОСОБА_1