печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9998/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді у справі №759/11351/24 від 14.06.2024 у кримінальному провадженні №0001056,-

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді у справі №759/11351/24 від 14.06.2024 у кримінальному провадженні №0001056 в порядку ст. 174 КПК України, у вимогах якого просить: скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 14.06.2024 року у судовій справі № 759/11351/24 в рамках кримінального провадження № 0001056 від 12.12.2023 року, на автомобіль марки «BMW 328І» 2015 р.в., сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 14.06.2024 року у судовій справі № 759/11351/24 в рамках кримінального провадження № 0001056 від 12.12.2023 року, на квартири за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер майна 000), що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Мотивуючи означене клопотання, заявник вказує, що арешт накладено необґрунтовано, з порушенням положень ст. 170 КПК України, без перевірки обставин та підстав накладення такого арешту. Також, посилається на те, що накладений арешт грубо порушує право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, а також що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна, вказує, що арештоване майно, не відповідає ознакам визначених ст. 98 КПК України. Так, заявник вказує, що у клопотанні про накладення арешту на майно та доданих до нього матеріалах стороною обвинувачення не наведено жодних доказів вчинення власником майна будь-яких злочинних дій, в тому числі щодо майна, наведеного в клопотанні про накладення арешту. Представник заявника вважає, що накладення арешту на автомобіль та квартиру підозрюваного ОСОБА_4 необґрунтованим, оскільки слідчим суддею не було враховано існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, правову підставу для арешту майна, можливий розмір шкоди, завданої злочином, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Також органом досудового розслідування не доведено, що існують ризики можливого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі вказаного майна, а також те, що скасування арешту автомобіля може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини у справі. Слідча у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання у відсутність.

Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання у відсутність, клопотання підтримує, просить задовольнити. Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку. Слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001056 від 12.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України. В рамках наведеного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 14.06.2024 у рамках кримінального провадження № 0001056 від 12.12.2023 року накладено арешт з забороною розпорядження та відчуження на майно заявника, а саме:

- автомобіль марки «BMW 328І» 2015 р.в., сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 (надалі - автомобіль);

- 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 000). 09.01.2025 року ОСОБА_4 було вручено повідомлення про змінення раніше повідомленної підозри (копія додається), відповідно до якої з нього було знято підозру в частині ч. 2 ст. 255 КК України та змінено ступінь тяжкості за ст.190 з частини 4 на частину 2 с. 190 КК України.

Тобто, у зв`язку з тим, що право власності на майно було обмежено через можливість призначення судом за результатами розгляду кримінальноїсправи покарання, в тому числі, у вигляді конфіскації майна, наразі зникли об`єктивні підстави для подальшого арешту майна ОСОБА_4 .. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Так, як вбачається із ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 14.06.2024 у рамках кримінального провадження № 0001056 від 12.12.2023 року, про арешт майна зазначено, що метою накладення арешту на майно ОСОБА_4 є саме забезпечення конфіскації майна підозрюваного як виду покарання, оскільки санкція інкримінованої ч. 2 ст. 255 КК України передбачає конфіскацію майна. Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю. 09.01.2025 року ОСОБА_4 було вручено повідомлення про змінення раніше повідомленної підозри (копія додається), відповідно до якої з нього було знято підозру в частині ч. 2 ст. 255 КК України та змінено ступінь тяжкості за ст.190 з частини 4 на частину 2 с. 190 КК України.

Враховуючи вказане, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з тим, що право власності на майно було обмежено через можливість призначення судом за результатами розгляду кримінальної справи покарання, в тому числі, у вигляді конфіскації майна, наразі зникли об`єктивні підстави для подальшого арешту майна ОСОБА_4 , тому слідчий суддя вважає за доцільне скасувати арешт майна. Керуючись, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.174, 309 КК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 14.06.2024 року у судовій справі № 759/11351/24 в рамках кримінального провадження № 0001056 від 12.12.2023 року, на автомобіль марки «BMW 328І» 2015 р.в., сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 14.06.2024 року у судовій справі № 759/11351/24 в рамках кримінального провадження № 0001056 від 12.12.2023 року, на квартири за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер майна 000), що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1