УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №712/14328/24

Провадження № 1-кс/712/6214/24

03.12.2024 м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління Служби безпеки України в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001098 від 18.08.2024 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Багачеве (Ватутіне) Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, офіційно не працюючого, має на утриманні неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , особою з інвалідністю будь-якої групи, учасником та ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, депутатом будь-якого рівня не є, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.113 КК України

про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління Служби безпеки України в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001098 від 18.08.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.309, ч.2 ст.113 КК України про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.113 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ Управління Служби безпеки України в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001098 від 18.08.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.309, ч.2 ст.113 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у тому, що він у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 08.09.2024, достовірно знаючи про діючий воєнний стан, будучи негативно налаштованим стосовно державної влади України, переслідуючи корисливий мотив, маючи злочинний умисел на вчинення підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, реалізуючи злочинний умисел, направлений на вчинення диверсії, підшукав засоби для вчинення диверсії, а саме засоби розпалювання вогню.

Також ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у тому, що він 08.09.2024 у денний час, але не пізніше 10 год 00 хв, перебуваючи поблизу залізничних колій, де знаходиться технічне приміщення станції залізниці, трансформаторна підстанція, зберігаючи при собі засоби розпалювання вогню, заздалегідь підготовлені для вчинення кримінального правопорушення, зокрема каністру жовтого кольору з легко займистою рідиною, реалізуючи злочинний намір щодо вчинення диверсії, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з метою ослаблення держави, будучи обізнаним щодо розпочатої у 2014 році збройної агресії РФ проти України, яка 24.02.2022 набула характеру широкомасштабного військового вторгнення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді загрози національній безпеці в економічній і воєнній сферах, а також державній власності, вчинив дії, спрямовані на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, а саме здійснив підпал трансформаторної підстанції, яка відповідає за живлення лінії дільниці, тобто освітлення, живлення переїздів, постів ЕЦ, приміщень чергової підстанцій, регулювання руху рухомого складу по залізничних коліях (робота світлофорів, перемикання стрілочних переводів, фіксація зайнятості залізничної колії та ін.), що може призвести до зупинки руху залізничних потягу, рухомого складу, вагонів та колій, зриву руху потягів, унеможливить залізничне сполучення, призведе до пошкодження об`єкта, який має важливе народногосподарське та оборонне значення.

11 вересня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду від 12.09.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто по 09.11.2024, включно.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси, від 04.11.2024 підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.12.2024 включно, без визначення розміру застави.

Відповідно до ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.11.2024, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 11.03.2025.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.113 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Однак, завершити досудове розслідування до закінчення дії ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.11.2024 про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строків тримання під вартою до 11.12.2024 неможливо у зв`язку з необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій, проведення та завершення яких потребує додаткового часу.

Так у даному кримінальному провадженні необхідно: отримати висновок призначеної судової молекулярно-генетичної експертизи; отримати висновок призначеної комплексної дактилоскопічної та судової молекулярно-генетичної експертизи; отримати висновки призначених судових експертиз нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів; провести тимчасовий доступ у АТ КБ «Глобус» щодо руху коштів, які надійшли ОСОБА_5 за вчинення підпалу; провести огляд інформації по руху коштів, які надійшли ОСОБА_5 за вчинення підпалу; встановити особу, яка із використанням акаунту в месенджері «Телеграм» надавала оплатні завдання підозрюваному ОСОБА_5 щодо виконання диверсійних завдань; встановити та допитати усіх свідків, які стали очевидцями подій щодо підшукування підозрюваним знарядь для вчинення злочинів та поїздок на місце підпалів; оголосити кінцеву підозру ОСОБА_5 , у тому числі за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 194 КК України; допитати підозрюваного ОСОБА_5 з урахуванням нової підозри; виконати інші слідчі та процесуальні дії необхідність в яких виникне в ході здійснення досудового розслідування; виконати вимоги ст. 290, 291 КПК України.

Інформація, яку буде отримано в результаті проведення вищезазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій надасть можливість органу досудового розслідування правильно та повно кваліфікувати злочинні дії ОСОБА_5 і дослідити обставини, які мають важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Проведення зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій потребує додаткового часу, а їх результати мають вирішальне значення для остаточної кваліфікації вказаного кримінально-караного діяння, судового розгляду в процесі доказування та ухвалення відповідних процесуальних рішень.

Враховуючи, що досудове розслідування кримінального провадження не може бути завершене в межах строку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Таким чином, на думку слідчого та прокурора вказані обставини свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили запобіганню зазначених в клопотанні ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваного. Хоча запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, але жоден інший із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, що визначені ст. 177 КПК України, а його вік, стан здоров`я та сімейний стан не перешкоджають йому перебувати під вартою.

За вказаних обставин слідчий за згодою з прокурором звернулись до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили його задовольнити, зазначивши при цьому, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки ризики у кримінальному провадженні не перестали існувати.

Підозрюваний, позицію якого підтримав його захисник заперечували проти задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання, заслухавши позиції сторін кримінального провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про існування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зауважує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до положень статей 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування у строки, встановлені ст. 219 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження застосування підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Так, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позицій Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), викладених у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» від 29.11.1988, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено слідчими суддями при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу та про продовження строку його дії.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Крім того, слідчим суддею враховується позиція ЄСПЛ, викладена у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984, відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У п. 42 рішення ЄСПЛ від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» від 13.01.2011 зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Зі змісту клопотання вбачається, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні, органу досудового розслідування необхідно виконати ряд процесуальних дій, провести ряд слідчих (розшукових) дій та прийняти ряд процесуальних рішень, які об`єктивно неможливо провести до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді, зокрема необхідно: отримати висновок призначеної судової молекулярно-генетичної експертизи; отримати висновок призначеної комплексної дактилоскопічної та судової молекулярно-генетичної експертизи; отримати висновки призначених судових експертиз нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів; провести тимчасовий доступ у АТ КБ «Глобус» щодо руху коштів, які надійшли ОСОБА_5 за вчинення підпалу; провести огляд інформації по руху коштів, які надійшли ОСОБА_5 за вчинення підпалу; встановити особу, яка із використанням акаунту в месенджері «Телеграм» надавала оплатні завдання підозрюваному ОСОБА_5 щодо виконання диверсійних завдань; встановити та допитати усіх свідків, які стали очевидцями подій щодо підшукування підозрюваним знарядь для вчинення злочинів та поїздок на місце підпалів; оголосити кінцеву підозру ОСОБА_5 , у тому числі за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 194 КК України; допитати підозрюваного ОСОБА_5 з урахуванням нової підозри; виконати інші слідчі та процесуальні дії необхідність в яких виникне в ході здійснення досудового розслідування; виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, з огляду на долучені до матеріалів судового провадження матеріали, враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дані, які характеризують особу останнього, його вік, соціальні зв`язки, сімейний та майновий стан.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

З огляду на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, при цьому враховуючи, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеними, зважаючи на характер інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може вчинити дії щодо переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, та таким чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, з огляду на що, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та заявленим у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним необхідність продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, оскільки, на його переконання, саме такий вид запобіжного заходу, забезпечить виконання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість органу досудового розслідування досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Крім того, вивченням даних про особу підозрюваного встановлено, що доказів того, що стан здоров`я та сімейний стан підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перешкоджає його триманню під вартою слідчому судді стороною захисту не надано, з огляду на це слід вважати, що таких перешкод не має.

При цьому, беручи до уваги вимоги абзацу восьмого частини четвертої ст.183 КПК України, оскільки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.113 КК України під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.177,178 КПК України, не визначає розмір застави.

Доведеність винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом встановлення в ході досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.

Враховуючи, що строк досудового розслідування закінчується 11.03.2025, а по кримінальному провадженню ризики, які передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, клопотання слідчого підлягає до задоволення в межах строку досудового розслідування на 60 діб, тобто до 31.01.2025, включно, без визначення застави.

Керуючись ст. 2, 7, 176, 177, 178, 183, 192-194, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.113 КК України, у кримінальному провадженні № 0001098 від 18.08.2024, у межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) діб, тобто до 31.01.2025, включно, без визначення застави.

Строк дії ухвали по 31.01.2025, включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Повний текст ухвали проголошено о 08 год 05 хв 06.12.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_7