Справа №127/1-28/1990
Провадження №1-в/127/1071/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бернади Є. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Николайчук Т.О.,

прокурора Кравчука П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 заяву ОСОБА_1 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 на праві приватної спільної власності є власником 1/4 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . На зазначене майно був накладений адрес в межах кримінальної справи, однак після винесення вироку, зазначений арешт не був скасований.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, разом з тим на адресу суду надійшла письмова заява останньої, згідно з якою вона просить суд здійснити розгляд справи за її відсутності.

Прокурор щодо вирішення заяви поклався на розсуд суду.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з пунктом 1 Розділу X Прикінцеві Положення Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) (в редакції Закону № 4651-VI) цей Кодекс набирає чинності через шість місяців з дня його опублікування. Зі змісту підпункту 1) пункту 2 Розділу X Прикінцеві Положення КПК (в редакції Закону № 4651-VI) з дня набрання чинності цим Кодексом втрачають чинність: Кримінально-процесуальний кодекс України із наступними змінами.

Відповідно до пункту 9 Розділу XІ Перехідних положень КПК (в редакції Закону № 4651-VI) запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Однак, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Частиною першою статті 1 КПК (в редакції Закону № 4651-VI) порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. При цьому частиною першою статті 5 КПК (в редакції Закону № 4651-VI) регламентовано, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Тобто чинне кримінальне процесуальне законодавство розмежовує поняття процесуальної дії та порядку вчинення процесуальної дії.

Обґрунтованість зазначеного висновку суду випливає і з того, що кримінально-процесуальні норми містять посилання на порядок вчинення певних процесуальних дій. Зокрема, статтею 539 КПК (в редакції Закону № 4651-VI) визначено порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку.

Отже, суд дійшов до переконання, що судовий розгляд клопотання має здійснюватися в порядку, визначеному статтею 539 КПК (в редакції Закону № 4651-VI), а вирішення питання щодо скасування арешту, накладеного на майно в порядку КПК (в редакції Закону № 1001-05).

Порядок забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна регламентований статтею 126 КПК (в редакції Закону № 1001-05), згідно з частиною першою якої забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Зі змісту частини шостої зазначеної процесуальної норми накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

З матеріалів, які долучені до заяви випливає, що на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , накладений арешт. При цьому з витягу з реєстру убачається, що обтяження на зазначене майно було накладене на підставі ухвали б/н Ленінського районного суду м. Вінниці.

З метою з`ясування наявності або відсутності виконавчих проваджень по кримінальній справі, в межах якої був накладений арешт на майно, суд здійснив запит до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області.

12.11.2024 до суду надійшла відповідь за підписом начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області, зі змісту якої випливає, що за результатами перевірки автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі провадження за виконавчими листами у кримінальній справі № 127/1-28/1990, де боржником є ОСОБА_3 на виконанні не перебувають.

Судом були направлені відповідні запити до Державного нотаріального архіву Вінницької області та Державного архіву Вінницької області з метою надання відомостей про наявність чи відсутність копії відповідного судового рішення, на підставі якого накладений арешт на майно. Однак, незважаючи на тривалий час з моменту направлення зазначених запитів до моменту судового розгляду заяви, відповіді на них до суду не надійшли.

Суд враховує позицію Верховного Суду у постанові № 755/6685/16-ц від 05.12.2018, згідно з якою оцінку правомірності процесуального документа, ухваленого в порядку кримінального судочинства, не може бути надано в порядку іншого (зокрема, цивільного) судочинства, оскільки КПК 2012 року передбачений порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності органу досудового розслідування. Отже, після набрання ним чинності власники арештованого майна мають захищати свої права відповідно до норм діючого процесуального кодексу у порядку кримінального судочинства.

Статтею 41 Конституції України регламентовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.

З огляду на викладене, зважаючи на ту обставину, що на цей час виконавчі провадження відносно ОСОБА_3 відсутні, суд дійшов до переконання, що заяву необхідно задовольнити, скасувавши арешт, накладений на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись статтями 371, 539 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Арешт, накладений на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: