02.04.2025 Єдиний унікальний номер 205/4084/25
1-кп/205/771/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 квітня 2025 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості в рамках кримінального провадження № 0000209, внесеного 27 листопада 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черкаська Лозова Харківського району Харківської області, громадянина України, ромської національності, без освіти , офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 382 ч.1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.01.2024 по справі № 205/10827/23, ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортним засобам на строк 1 (один) рік.

В подальшому, ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, діючи умисно, розуміючи, що в нього відсутнє водійське посвідчення, та достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду, що набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , у невстановлений час, але не пізніше 01 травня 2024 року, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці, сів за кермо транспортного засобу марки «ВАЗ 21070», номерний знак « НОМЕР_1 » та в подальшому керував ним.

1 травня 2024 року о 23 годині 08 хвилин, ОСОБА_3 будучи позбавлений водійського посвідчення, керувючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21070», номерний знак « НОМЕР_1 », рухаючись поблизу будинку № 360 по вулиці Велика Діївська в м. Дніпро, був зупинений співробітниками поліції. У зв`язку з чим відносно останнього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2024 року по справі № 205/6524/24, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортним засобам на строк 7 років.

В подальшому, ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, діючи умисно, розуміючи, що в нього відсутнє водійське посвідчення, та достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , у невстановлений час, але не пізніше 1 червня 2024 року, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому місці, сів за кермо транспортного засобу марки «ВАЗ 21121», номерний знак « НОМЕР_2 » та в подальшому керував ним.

1 червня 2024 року о 10 годині 15 хвилин, ОСОБА_3 будучи позбавлений водійського посвідчення, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21121», номерний знак « НОМЕР_2 », рухаючись поблизу будинку № 435 а, по вулиці Велика Діївська в м. Дніпро, був зупинений співробітниками поліції. У зв`язку з цим відносно останнього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2024 року у справі № 205/8153/24, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років.

В подальшому, ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керувати транспортним засобом, умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, діючи умисно, розуміючи, що в відсутнє водійське посвідчення, та достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду, що набрало законної сили, щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , у невстановлений час, але не пізніше 1 червня 2024 року, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці, сів за кермо транспортного засобу марки «ВАЗ 21121», номерний знак « НОМЕР_2 » та в подальшому керував ним.

1 червня 2024 року о 10 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 будучи позбавлений водійського посвідчення, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21121», номерний знак « НОМЕР_2 », рухаючись поблизу будинку № 435 а, по вулиці Велика Діївська в м. Дніпро, з ознаками наркотичного сп`яніння, та був зупинений співробітниками поліції. У зв`язку з цим відносно останнього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2024 року у справі № 205/8073/24, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51000 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 10 років без конфіскації транспортного засобу.

В подальшому, ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, діючи умисно, розуміючи, що в відсутнє водійське посвідчення, та достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду, що набрало законної сили, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , у невстановлений час, але не пізніше 11 вересня 2024 року, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці, сів за кермо транспортного засобу марки «ВАЗ 2101», номерний знак « НОМЕР_3 » та в подальшому керував ним.

11 вересня 2024 року о 12 годині 40 хвилин, ОСОБА_3 будучи позбавлений водійського посвідчення, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», номерний знак « НОМЕР_3 », рухаючись поблизу будинку № 2 по вулиці Проїжджої в м. Дніпро, був зупинений співробітниками поліції. У зв`язку з цим відносно останнього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 2 грудня 2024 року у справі № 205/13199/24, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років.

В подальшому, ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, діючи умисно, розуміючи, що в відсутнє водійське посвідчення, та достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду, що набрало законної сили, щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , у невстановлений час, але не пізніше 26 листопада 2024 року, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці, сів за кермо транспортного засобу марки «ВАЗ 21011», номерний знак « НОМЕР_4 », та в подальшому керував ним.

26 листопада 2024 року о 21 годині 50 хвилин, ОСОБА_3 будучи позбавлений водійського посвідчення, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21011», номерний знак « НОМЕР_4 », рухаючись поблизу будинку № 21 по провулку Відродження в м. Дніпро, з ознаками алкогольного сп`яніння, та був зупинений співробітниками поліції. У зв`язку з цим відносно останнього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який направлено до розгляду в Ленінський районний суд міста Дніпропетровська .

Таким чином ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України, а саме в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

2 квітня 2025 року між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 0000209, та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності адвоката ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 в присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 382 ч.1 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ст. 382 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та отримана згода обвинуваченого на його призначення.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Прокурор під час підготовчого судового засідання, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги норм КПК та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, в обсязі, викладеному в обвинувальному акті від 14 березня 2025 року, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_3 узгоджене покарання. Пояснила, що обвинувачений ОСОБА_3 зможе виконати взяті на себе зобов`язання, оскільки він працює не офіційно та отримує дохід.

За положеннями ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до вимог статті 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ними угоди.

В судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.382 КК України, а саме як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Згідно зі статтею 12 КК України, злочин передбачений ч. 1 ст. 382 КК України відноситься до категорії не тяжкого злочину.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, передбачені ст. 66 КК України, це щире каяття.

Обставини що обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст. 67 КК України, не встановлено.

Обвинувачений раніше в силу ст.. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, провину визнав в повному обсязі, у скоєному щиро кається.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

З урахуванням викладеного, суд, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності адвоката ОСОБА_5 , та призначення узгодженої міри покарання.

Запобіжний захід за даним кримінальним провадження не обирався.

Речових доказів по справі не має.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.100, 314, 368-371, 373, 374 та 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 2 квітня 2025 року про визнання винуватості укладену між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 0000209 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 8500,0 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1