Справа № 629/7893/24
Номер провадження 1-кп/629/91/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова, підготовче судове засідання по кримінальному провадженню № №0001090 від 30.09.2024 року, відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що спливає строк тримання під вартою, а ризики передбачені ст. 177 КПК України не змінились та продовжують існувати, а саме обвинувачений може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, про що свідчить тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 , в разі визнання його винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, а також те, що ОСОБА_4 не має постійного місця роботи, не одружений, не має дітей, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків; може незаконно впливати на потерпілих, свідків, які ще не були допитані в судовому засіданні, з метою зміни їх показань, оскільки ОСОБА_4 відомо місце проживання свідків, потерпілих; вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема, корисливе, оскільки ОСОБА_4 не має постійного місця роботи, живе за рахунок тимчасових заробітків. Також зазначив, що застосування до останнього менш суворих запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства, не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам та не в змозі в повній мірі забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого і унеможливити настання ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. І77 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, але просила з`ясувати можливість застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Потерпілий ОСОБА_7 підтримав клопотання прокурора.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала думку захисника, зазначила, що вона пробачила обвинуваченому.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В силу ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Як зазначено в ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже, суспільний інтерес у сфері кримінального судочинства полягає в обов`язку суду забезпечити належний захист прав не лише обвинувачених, а також потерпілих, свідків, усталених суспільних відносин через заохочення правомірної поведінки їх учасників та вжиття передбачених законом запобіжних заходів для унеможливлення або ж мінімізації вчинення протиправних діянь.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Обвинувачений користується презумпцією невинуватості й обставини, викладені прокурором щодо його провини й правильність кваліфікації дій підлягають доведенню в установленому законом порядку під час судового розгляду кримінального провадження по суті, тобто, не у підготовчому судовому засіданні.

Окрім того, суд зауважує, що саме наявність достатніх, на думку сторони обвинувачення, доказів вини особи є обов`язковою передумовою для складання обвинувального акту, а тому факт звернення прокурора до суду з таким обвинувальним актом також є свідченням існування обґрунтованої підозри у вчиненні особою інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Разом з цим, суд на стадії підготовчого судового засідання не вправі надавати оцінку зазначеним прокурором у клопотанні доказам, на підставі яких доводиться вина обвинуваченого, внаслідок чого перелічені прокурором у клопотанні докази судом не оцінюються.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, міра покарання за ч. 4 ст. 186 КК України передбачає позбавлення волі на строк до десяти років, офіційно не працевлаштований, тобто не має сталих соціальних зв`язків, враховуючи встановлення існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України: вірогідність переховування обвинуваченого від суду, можливість впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, та можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких обвинувачується, відсутність працевлаштування та самостійного забезпечення, відсутність заощаджень для забезпечення власних потреб, відсутність міцних соціальних зв`язків, особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_4 у зв`язку з чим для запобігання вказаним ризикам, суд приходить до висновку, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та не в змозі в повній мірі забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого і унеможливити настання ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому задовольняє клопотання прокурора, продовжує ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та зазначає, що тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень викликає саме ту реакцію суспільства і наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення ОСОБА_4 , як виключну міру запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 314-316,334,371,372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Харків, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», на строк до 60 днів, а саме до 15 березня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 5 днів з дня її проголошення, а обвинуваченим у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Суддя ОСОБА_8