У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2024 м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Максима Кривоноса, буд. 25 клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 11.01.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 11.01.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше січня 2024 року, у заступника директора Приватного вищого навчального закладу «Фінансово-правовий коледж» () (далі - ПВНЗ «Фінансово-правовий коледж») громадянина України ОСОБА_4 та невстановлених під час досудового розслідування осіб виник умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом оформлення документів про зарахування за плату на навчання до аспірантури у вищі навчальні заклади міста Києва військовозобов`язаних чоловіків, з метою ухилення ними від військового призову в період дії військового стану.

Для реалізації злочинного умислу ОСОБА_4 залучив працівників ПВНЗ «Фінансово-правовий коледж» ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Згідно розробленої ОСОБА_4 та невстановленими особами схеми злочину, протиправні дії повинні були вчинятися наступним чином. Так, ОСОБА_4 надавав ОСОБА_6 та ОСОБА_5 анкетні дані чоловіків - яких необхідно було зарахувати на навчання до аспірантури та прізвища яких він отримував від невстановлених у ході досудового розслідування осіб, які спільно з ним організували згадану протиправну схему.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , контактуючи з цими чоловіками, анкетні дані яких надавав ОСОБА_4 , отримували від них необхідні дані та копії документів для навчання в аспірантурі та, розуміючи, що ці чоловіки є військовозобов`язаними за віком, підлягають призову на військову службу в період дії військового стану та фактично вступають на навчання в аспірантуру з метою уникнення призову, передавали ці документи невстановленим посадовим особам «Академії праці, соціальних відносин і туризму» та «Науково-дослідного інституту публічного права» для зарахування цих військовозобов`язаних чоловіків на навчання в аспірантурі, без фактичного проходження цими особами навчання.

Після зарахування цих чоловіків на навчання в аспірантурі без фактичного його проходження, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 отримували від невстановлених посадових осіб «Академії праці, соціальних відносин і туризму» та «Науково-дослідного інституту публічного права» довідки про навчання цих військовозобов`язаних чоловіків, студентські квитки, та інші документи, які нібито підтверджували їх навчання і, за вказівкою ОСОБА_4 , скеровували поштовими відправленнями ТОВ Нова Пошта документи згаданим військовозобов`язаним чоловікам.

Наявність посвідчень і довідок про навчання в аспірантурі надавало можливість військовозобов`язаним чоловікам, на ім`я яких вони були складені, уникати явки до відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, або отримувати повістки від військовослужбовців ТЦК та СП.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб, вчинили перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

У ході проведення обшуку 10.10.2024, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 03.10.2024, за місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:

- мобільний телефон iPhone 16 Pro Max imei 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 ;

- планшет iPad model MYLE2LL/A, s/n GG7DRC55Q1GH;

- мобільний телефон iPhone 16 Pro Max imei 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 з сім-картою НОМЕР_6 ;

- планшет iPad model MPQNBRK/A, s/n FF7PVK44D2;

- планшет iPad mini 4 model MK9N2LL/A, s/n F9FVDJH1GHKJ;

- ноутбук HP s/n CNF83137C1 із зарядним пристроєм;

- мобільний телефон iPhone 14 Pro Max imei 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 з сім-картою НОМЕР_9 .

Речі виявлені та вилучені у ході проведення обшуку 10.10.2024, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (так як вони можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та мають важливе значення для встановлення істини у кримінальному провадженні).

У п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи викладені доводи, прокурор просить накласти арешт на вказане майно.

У судове засідання прокурор не прибув, до суду надійшла заява про розгляд клопотання у його відсутність, до якої останній долучив у якості додатків: протокол огляду від 15.10.2024 року, протоколи огляду від 26.10.2024 року, а також постанову про призначення комп`ютерно-технічної від 16.10.2024 року.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Враховуючи положення частини першої статті 171 КПК України, відповідно до якої клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд клопотання у відсутність прокурора або слідчого та власника майна.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали, додані до клопотання слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України має застосовуватись з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя здійснює повноваження в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідування, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є тимчасовий доступ до речей та документів.

Положеннями п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України та ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Так, підчас розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням ГУ СБУ у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 11.01.2024 р.

03.10.2024 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надано дозвіл на проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , де фактично проживають ОСОБА_4 та ОСОБА_8 /а.с. 12-15/.

10.10.2024 у порядку ст. 233 КПК України було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 11.01.2024, під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон iPhone 16 Pro Max imei 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 ; планшет iPad model MYLE2LL/A, s/n GG7DRC55Q1GH; мобільний телефон iPhone 16 Pro Max imei 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 з сім-картою НОМЕР_6 ; планшет iPad model MPQNBRK/A, s/n FF7PVK44D2; планшет iPad mini 4 model MK9N2LL/A, s/n F9FVDJH1GHKJ; ноутбук HP s/n CNF83137C1 із зарядним пристроєм; мобільний телефон iPhone 14 Pro Max imei 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 з сім-картою НОМЕР_9 /а.с. 16-22/.

10.10.2024 на підставі постанови слідчого вилучене під час обшуку майно визнано речовими доказами /а.с. 23-24/.

15.10.2024 та 26.10.2024 було оглянуто вилучене під час обшуку майно.

16.10.2024 на підставі постанови слідчого у зазначеному кримінальному провадженні було призначено комп`ютерно-технічну експертизу.

Слідчим суддею були досліджені матеріали кримінального провадження, які в копіях долучені до клопотання.

Таким чином, проаналізувавши подані до суду матеріали кримінального провадження, із врахуванням доводів слідчого, викладених в клопотанні, слідчий суддя дійшов до висновку, що слідчим доведено наявність підстав вважати, що на даному етапі досудового розслідування існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також те, що вилучене в ході обшуку майно, відповідає ознакам, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України дає підстави для арешту вказаного у клопотанні майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У зв`язку із викладеними обставинами, суд дійшов до висновку про задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 131, 170-173, 175, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора, - задовольнити.

З метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 11.01.2024, накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку 10.10.2024 р. за місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на : мобільний телефон iPhone 16 Pro Max imei 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 ; планшет iPad model MYLE2LL/A, s/n GG7DRC55Q1GH; мобільний телефон iPhone 16 Pro Max imei 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 з сім-картою НОМЕР_6 ; планшет iPad model MPQNBRK/A, s/n FF7PVK44D2; планшет iPad mini 4 model MK9N2LL/A, s/n F9FVDJH1GHKJ; ноутбук HP s/n CNF83137C1 із зарядним пристроєм; мобільний телефон iPhone 14 Pro Max imei 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 з сім-картою НОМЕР_9 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1