Справа № 129/773/25
Провадження №11-сс/801/251/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі :

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 06 березня 2025 року про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000040 від 01.03.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Клопотання дізнавача про арешт майна мотивовано тим, що автомобіль марки «Ford» моделі «Transit Custom», білого кольору, номерний знак для разових поїздок НОМЕР_1 , VIN (міжнародний ідентифікаційний номер транспортного засобу) НОМЕР_2 , який фактично перебуває в користуванні у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який був вилучений під час огляду місця події 01 березня 2025 року, відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме є речовим доказом матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення в кримінальному провадженні № 0000040 від 01.03.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України , тому з метою забезпечення його збереження в якості речового доказу, та призначення судових експертиз необхідно накласти на нього арешт.

Ухвалою слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 06 березня 2025 року - задоволено клопотання начальника сектору дізнання Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_8 , про накладення арешту в кримінальному провадженні № 0000040 від 01.03.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Накладено арешт на автомобіль марки «Ford» моделі «Transit Custom», білого кольору, номерний знак для разових поїздок НОМЕР_1 , VIN (міжнародний ідентифікаційний номер транспортного засобу) НОМЕР_2 , який фактично перебуває в користуванні у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який був вилучений під час огляду місця події 01 березня 2025 року, що відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме є речовим доказом матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, та передано зазначений автомобіль ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на відповідальне зберігання.

В обґрунтування постановленого рішення слідчий суддя зазначив, що автомобіль марки «Ford» моделі «Transit Custom», білого кольору, номерний знак для разових поїздок НОМЕР_1 , VIN (міжнародний ідентифікаційний номер транспортного засобу) НОМЕР_2 , який фактично перебуває в користуванні у ОСОБА_7 , є речовим доказом у кримінальному провадженні та має важливе доказове значення для притягнення винної особи до кримінальної відповідальності в рамках розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, а тому для його збереження в якості речового доказу, а також призначення та використання в експертних дослідженнях, необхідо накласти на нього арешт з можливістю передачі зазначеного автомобіля ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на відповідальне зберігання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою клопотання дізнавача задовольнити та накласти арешт на автомобіль марки «Ford» моделі «Transit Custom», білого кольору, номерний знак для разових поїздок НОМЕР_1 , VIN (міжнародний ідентифікаційний номер транспортного засобу) НОМЕР_2 , який фактично перебуває в користуванні у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який був вилучений під час огляду місця події 01 березня 2025 року, що відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме є речовим доказом матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що слідчий суддя не надав належної оцінки тому, яке значення у вказаному кримінальному провадженні має тимчасово вилучене майно, зважаючи на фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, а також на те, що міжнародний ідентифікаційний номер зазначеного транспортного засобу WF0YXXTTGYGR75384 збігається по базі викрадених авто "Інтерпол".

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Апеляційний розгляд здійснено у відсутність ОСОБА_7 , користувача тимчасово вилученого майна, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому вказана особа належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, однак від неї не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на іншу дату та відомості про поважність причин її неявки.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При цьому, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог частини другої вказаної статті арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Частиною 10 вказаної статті передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 98 КПК України, передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України та подане у строк, визначений ч.5 ст.171 КПК України.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що сектором дізнання Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000040 від 01.03.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

У цьому провадженні встановлено, що 01.03.2025 до чергової частини Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від адміністратора ТСЦ 0542 (на правах відділу м. Гайсин) РСЦ ГСЦ у Вінницькій області ОСОБА_9 про те, що 01.03.2025 близько 14 год. 40 хв. нею, під час проведення реєстрації автомобіля марки «Ford» моделі «Transit Custom», білого кольору, номерний знак для разових поїздок НОМЕР_1 , було виявлено, що VIN (міжнародний ідентифікаційний номер транспортного засобу) НОМЕР_2 збігається по базі викрадених авто "Інтерпол".

01.03.2025 під час проведення огляду місця події, з метою призначення судових експертиз, було вилучено автомобіль марки «Ford» моделі «Transit Custom», білого кольору, номерний знак для разових поїздок НОМЕР_1 , VIN (міжнародний ідентифікаційний номер транспортного засобу) НОМЕР_2 , який фактично перебуває в користуванні у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Вказаний автомобіль постановою начальника сектору дізнання Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області від 01 березня 2025 року визнаний речовим доказом, оскільки є предметом вчинення кримінального проступку, зберіг на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що з огляду на наведені прокурором та встановлені досудовим розслідуванням обставини, ураховуючи положення ч. 1 ст. 98 КПК України, вилучений транспортний засіб є речовим доказом, що в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин під час проведення дізнання.

Так, із матеріалів провадження вбачається, що під час дізнання заплановано проведення експертиз щодо цього автомобіля, а тому необхідним є його перебування на даний час саме у сторони обвинувачення в інтересах досудового розслідування.

Натомість колегією суддів установлено, що слідчий суддя на вказане не звернув увагу та постановив рішення про передачу автомобіляна відповідальне зберігання користувачу. На переконання колегії суддів, слідчий суддя не надав належної оцінка тому, яке значення у вказаному кримінальному провадженні має тимчасово вилучене майно, зважаючи на те, що міжнародний ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 збігається по базі викрадених авто "Інтерпол", а також на те, що кримінальне провадження розпочато за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, а тому слідчий суддя передчасно дійшов до висновку про можливість передачі транспортного засобу на зберігання користувачу.

Судова колегія вважає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси користувача майна у виді обмеження на користування, відчуження та розпорядження майном з метою повного, всебічного встановлення обставин кримінального провадження.

За таких обставин, апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати відповідно до вимог ст.ст.407,411,422 КПК України, постановити нову, якою задовольнити клопотання дізнавача та накласти арешт на автомобіль шляхом обмеження права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу користувача майна на те, що обраний захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою проведення дізнання та проведення експертиз, його межі у часі окреслені строками, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.

Відповідно у випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення в розумні строки відповідно до ст. 28 КПК України не будуть вжиті належні заходи для встановлення та перевірки відповідних обставин, користувач майна не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170-174, 404, 405, 407, 411, 422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 06 березня 2025 року - скасувати та ухвалити нову.

Клопотання начальника сектору дізнання Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_8 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000040 від 01.03.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Ford» моделі «Transit Custom», білого кольору, номерний знак для разових поїздок НОМЕР_1 , VIN (міжнародний ідентифікаційний номер транспортного засобу) НОМЕР_2 , який фактично перебуває в користуванні у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який був вилучений під час огляду місця події 01 березня 2025 року, що відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме є речовим доказом матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4