Справа № 212/2362/25
У Х В А Л А

про арешт майна

06 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в межах кримінального провадження № 0001689 від 21.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321 КК України,

встановила таке.

Суть питання, що вирішується, за чиєю ініціативою воно розглядається.

До суду із зазначеним клопотанням про арешт майна звернувся слідчий. Просив накласти арешт (із забороною розпорядження та відчуження) на належне ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно - житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що він підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді конфіскації майна.

Обґрунтував клопотання таким.

Слідчим відділенням ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001689 від 21 жовтня 2024 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч .4 ст. 28 ч. 4 ст. 321 КК України, в якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не пізніше ніж 21.10.2024 прийняв рішення про створення стійкого ієрархічного злочинного об`єднання злочинної організації з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, які полягали у незаконному придбанні, зберіганні, виготовленні, перевезенні, пересиланні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини, обіг якої обмежено, метамфетаміну, та особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс, наркотичного засобу, обіг якого обмежений - метадон (фенадон), та сильнодіючого лікарського засобу - дифенгідрамін (димедрол). ОСОБА_6 розробив план з метою організації незаконного збуту психотропних речовин, сильнодіючих лікарських засобів та наркотичних засобів, отримання прибутку від вказаної злочинної діяльності, який передбачав чіткий механізм та схему здійснення злочинної діяльності; залучив до діяльності інших осіб, зокрема, ОСОБА_7 , який, в свою чергу, залучив ОСОБА_5 .

Роль ОСОБА_5 як учасника злочинної організації полягала в наступному:

- безпосереднє здійснення незаконного зберігання, перевезення з метою збуту та збут психотропної речовини, обіг якої обмежено, метамфетаміну, та особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс, шляхом особистих зустрічей виключного особам, з якими останній був знайомий, а також особам, яким він раніше збував психотропні речовини та наркотичні засоби і впевнений в їх надійності;

- здійснення замовлень психотропних речовин та інших матеріалів і компонентів для виготовлення психотропної речовини метамфетаміну, та подальше їхнє зберігання, транспортування до місць виготовлення;

- передачу грошових коштів здобутих за збут психотропних речовин визначеній особі;

- підшукування осіб для подальшого збуту психотропних речовин та наркотичних засобів;

- забезпечення ланки збуту необхідною кількістю психотропної речовини;

- чітке виконання вказівок керівника ланки збуту злочинної організації.

ОСОБА_5 , зокрема, передавав наркотичні засоби та сильнодіючі лікарські засоби для подальшого збуту, кошти, отримані за збут та пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин та сильнодіючих лікарських засобів іншому учаснику організації - ОСОБА_8 .

Підозрюваний ОСОБА_5 є власником житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Позиція учасників у судовому засіданні.

В судове засідання слідчий не з`явився; заявою просив розглянути клопотання з його відсутності, клопотання підтримав.

Підозрюваний не з`явився. Представник власника майна адвокат ОСОБА_9 подала письмові заперечення, в яких просила відмовити в задоволенні клопотання. В судове засідання не з`явилася.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Письмові заперечення адвокат обґрунтувала таким:

- відсутня обґрунтована підозра щодо власника майна;

- відсутні підстави вважати, що майно може бути відчужене;

- відсутні збитки, їх розмір, які спричинені конкретно ОСОБА_5 ; їх співрозмірності із цінністю майна, на яке слідчий просить накласти арешт;

- наявне втручання у право на мирне володіння майном, ґарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Досліджені матеріали та встановлені обставини.

Згідно з Витягом з ЄРДР 21.10.2024 розпочато досудове розслідування за фактом функціонування на території міста Кривий Ріг групи осіб, якими за попередньою змовою налагоджено схему виготовлення та збуту психотропних речовин; дії осіб кваліфіковано за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України. 19.02.2025 до ЄРДР внесено запис про здійснення особами за переліком організації та утримання місця для незаконного вживання, виробництва, виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів; дії осіб кваліфіковано за ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України. 23.02.2025 до ЄРДР внесено запис про зорганізацію осіб за переліком у злочинну організацію, пов`язану із виготовленням, пересиланням, транспортуванням з метою збуту, збутом психотропних речовин, наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів на території м. Кривий Ріг; дії осіб (серед яких ОСОБА_5 ) кваліфіковано за ч. 2 ст. 255 КК України (запис № 3). 23.02.2025 внесено запис про злочинну діяльність групи осіб (серед яких ОСОБА_5 ), яку кваліфіковано за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України (запис № 5). 23.02.2025 внесено також запис про злочинну діяльність групи осіб (серед яких ОСОБА_5 ), яку кваліфіковано за ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321 КК України (запис № 6).

26.02.2025 о 00:35 год ОСОБА_5 вручено під підпис повідомлення про підозру (а. с 4-12) за зазначеними у Витязі з ЄРДР статтями КК України. Отже, ОСОБА_5 з моменту вручення йому повідомлення про підозру 26.02.2025 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

Матеріали, додані до клопотання, містять протоколи проведення негласних слідчих дій (спостереження за особою, огляд і виїмка кореспонденції, негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж тощо; а. с. 16-76), які дозволяють зробити обґрунтоване припущення про причетність ОСОБА_5 до діяльності злочинної організації, про яку йде мова у клопотанні слідчого.

Належність підозрюваному квартири за адресою АДРЕСА_1 , підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав (а. с. 13-14).

Застосовані норми права та оцінка суду.

Арешт майна, відповідно до ст. 131 КПК України, є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна; завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Отже, частина 1 ст. 170 КПК України передбачає, серед іншого, арешт майна для забезпечення можливої конфіскації майна або як такого, що підлягає спеціальній конфіскації.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, серед іншого, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (пункт 3).

Слідчий у клопотанні послався на необхідність накладення арешту на квартиру у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді конфіскації майна.

За вчинення злочинів, передбачених зазначеними статтями, дійсно передбачені покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя не погоджується із доводом адвоката про відсутність обґрунтованої підозри щодо власника майна з огляду на Витяг з ЄРДР, матеріали негласних слідчий дій та вручене ОСОБА_5 повідомлення про підозру. Ризик відчуження майна підозрюваним - є, зважаючи на серйозність пред`явленої підозри та тяжкість кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_5 , що може спонукати його відчужити належне йому майно.

Доводи адвоката про відсутність збитків та їх розміру слідчий суддя відхиляє, оскільки мова не йде про забезпечення цивільного позову. Натомість у цьому випадку слідчим заявлена інша підстава для арешту забезпечення можливої конфіскації як виду покарання.

Слідчий суддя також не згодна з доводами адвоката про невідповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК України: у клопотанні зазначені підстави та мета накладення арешту, обґрунтування його необхідності.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя дійшла висновку про доведення слідчим усіх трьох критеріїв за ч. 3 ст. 132 КПК України.

Суддя погоджується з аргументом захисника щодо втручання арештом у право на мирне володіння майном, однак вважає таке втручання виправданим у цьому випадку. Право на мирне володіння майном не є абсолютним та ст. 1 Протоколу 1 до ЄКПЛ передбачено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У цьому випадку мова не йде про позбавлення права володіння, власності та права користування квартирою, а лише про обмеження права розпорядження нею. Як зазначено вище у цій ухвалі, нормами КК та КПК України передбачено законні підстави для такого арешту. Обмеження щодо права розпорядження квартирою слідчий суддя вважає пропорційним втручанням, тобто таким, що відповідає вимогам балансу між інтересами суспільства та підозрюваного. Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя не вирішує питання про позбавлення підозрюваного права власності на квартиру. Підозрюваний та можливі мешканці квартири не позбавляються права володіння та користування цією квартирою.

Отже, клопотання слід задовольнити.

Враховуючи зазначене, керуючись ст. 131, 132, 170-175 КПК України, слідчий суддя

постановила:

клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0001689 від 21.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321 КК України задовольнити.

Накласти арешт на належне на праві власності майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 , а саме: житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 із забороною власникам та уповноваженим особам розпоряджатися та відчужувати зазначене майно.

У порядку ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1