Справа № 242/1646/23
Провадження № 1-в/191/646/24
У Х В А Л А

іменем України

15 січня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання начальника ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» ОСОБА_4 про звільнення від покарання, призначеного вироком, у відповідність до чинного законодавства відносно засудженого:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Зоряне Мар`їнського району Донецької області, мешкав без реєстрації : АДРЕСА_1 , засудженого :

- 06.02.2024 року Димитровським міським судом Донецької області за ст.357 ч.1, 185 ч.4, 70 ч.1 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст.71 ч.1 КК України частково приєднано вирок Селидівського міського суду Донецької області від 01.09.2023 року та остаточно до відбуття 5 років 5 місяців позбавлення волі.

Початок строку : 29.04.2024 року; кінець строку : 29.09.2029 року.

В С Т А Н О В И В:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло вищезазначене клопотання.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що згідно вироку Селидівського міського суду донецької області від 01.09.2023 року відносно ОСОБА_5 , останній 20.01.2020 року вчинив крадіжку майна, вартість якого становила 295 грн. 04 коп., що на момент вчинення правопорушення не перевищувало двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Крім того, з 10 по 12.01.2021 року вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 600,00 грн., що на момент вчинення правопорушення не перевищувало двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ЗУ №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Від 09.08.2024 року скасовано кримінальну відповідальність за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, ЗУ №3886-ІХ від 09.08.2024 року кримінальну карність вчиненого засудженим діяння, скасовано.

У зв`язку з цим, начальник просить звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Димитровського міського суду Донецької області від 06.02.2024 року за ст.357 ч.1, 185 ч.4, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України у відповідність до чинного законодавства.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити частково.

Представник ДУ «СВК (№94)» та засуджений надали заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, дійшов наступного висновку.

Вироком Селидівського міського суду Донецької області від 01.09.2023 року ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання :

-за ч.1 ст.185 КК України у виді 240 годин громадських робіт;

-за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

-за ч.1 ст.125 КК України у виді 120 годин громадських робіт.

В порядку, встановленому ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік. За даним вироком ОСОБА_5 засуджений за вчинення ним злочинів : 20.01.2020 року ( заподіяна майнова шкода на суму 295,04 грн.); з 10.01. по 2.01.2021 року ( заподіяна майнова шкода на суму 600,00 грн.).

Згідно розпорядження суду вирок набрав законної сили 03.10.2023 року.

Вироком Димитровського міського суду Донецької області від 06.02.2024 року ОСОБА_5 засуджений за ч.4 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України та останньому призначено покарання :

-за ч.1 ст.357 КК України у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.;

-за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяця.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України остаточно призначено покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання, призначеного цим вироком, і невідбутої частини покарання, призначеної вироком Селидівського міського суду Донецької області від 01.09.2023 року, призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців.

З даного вироку вбачається, що ОСОБА_5 засуджений за вчинення ним злочинів 19.09.2023 року ( спричинена шкода на суму 1000 грн., 2000 грн., 3000 грн.. Потерпілому ОСОБА_6 заподіяна майнова шкода на загальну суму 6000 грн.); 30.09.2019 року (спричинена шкода на суму 747 грн.), 28.11.2019 року ( спричинена шкода на суму 3168,60 грн.).

Згідно розпорядження суду вирок набрав законної сили 08.03.2024 року.

На теперішній час ОСОБА_5 відбуває покарання в державній установі «Синельниківська виправна колонія (№94)».

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09 серпня 2024 набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX). Зокрема, указаним законом викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, де частинами 1, 2 визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи з 1 січня 2020 року складає 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень. А отже, сума соціальної пільги у 2020 році становить : з 01.01.2020 року 1051 грн., з 01.07.2020 року 1098,50 грн., з 01.12.2020 року 1135 грн.. Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст.51 КУпАП станом на 01.01.2020 року складає 2102 грн., з 01.07.2020 року 2197,00 грн., з 01.12.2020 року 2270 грн..

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 01.01.2021 року складає 2270,00 грн. А отже, сума соціальної пільги у 2021 році становить 1135 грн. 00 коп. (2270 грн. х 50% = 1135 грн. 00 коп.). Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст.51 КУпАП станом на 01.01.2021 року складає 2270 грн. 00 коп.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 01.01.2023 року складає 2684 грн. 00 коп. А отже, сума соціальної пільги у 2023 році становить 1342 грн. 00 коп. (2684 грн. х 50% = 1342 грн. 00 коп.). Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст.51 КУпАП станом на 01.01.2023 року складає 2684 грн. 00 коп.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон №3886-IX, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. Відповідна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі №278/1566/21.

У зв`язку із декриміналізацією вчинених ОСОБА_5 діянь за вироком Селидівського міського суду Донецької області від 01.09.2023 року, а саме крадіжок майна 20.01.2020 року на суму 295,04 грн., з 10.01. по 12.01.2021 року на суму 600 грн., суд приходить до висновку про наявність законних підстав для його звільнення від призначеного покарання за даним вироком у зв`язку з усуненням караності діяння.

У той же час, суд зазначає, що звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком Селидівського міського суду Донецької області від 01.09.2023 року не звільняє його від подальшого відбування покарання, адже він також за цим вироком вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, за які він має відбувати покарання.

Крім того, ч.1 п.1 г) ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення : одному дню позбавлення волі відповідають : вісім годин громадських робіт.

Таким чином, покарання у вигляді 120 годин громадських годин, призначених вироком Селидівського міського суду Донецької області від 01.09.2023 року за ч.1 ст.125 КК України, слід перевести в позбавлення волі, що становить 15 днів позбавлення волі.

Що стосується вироку Димитровського міського суду Донецької області від 06.02.2024 року, то за даним вироком ОСОБА_5 не підлягає звільненню у зв`язку з усуненням караності діяння, оскільки загальна сума заподіяної шкоди перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст.51 КУпАП станом на 01.01.2023 року, у зв`язку з чим останній має відбувати покарання за даним вироком.

Таким чином, клопотання начальника ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.74 КК України, ст.ст.369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання начальника державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94) ОСОБА_7 про звільнення від покарання, призначеного вироком, у відповідність до чинного законодавства відносно засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від покарання, призначеного вироком Селидівського міського суду Донецької області від 01.09.2023 року, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за вироком Селидівського міського суду Донецької області від 01.09.2023 року за ч.1 ст.125 КК України у вигляді 120 (сто двадцять годин) громадських робіт.

На підставі ст.72 КК України перевести покарання, призначене ОСОБА_5 , призначеного вироком Селидівського міського суду Донецької області від 01.09.2023 року за ч.1 ст.125 КК України у вигляді 120 годин громадських годин в позбавлення волі, що становить 15 днів позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що засуджений вироком Димитровського міського суду Донецької області від 06.02.2024 року за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ст.70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України ОСОБА_5 остаточно призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання, призначеного цим вироком, і невідбутої частини покарання, призначеної вироком Селидівського міського суду Донецької області від 01.09.2023 року, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць 10 днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання за цим вироком.

Копію ухвали направити засудженому, начальнику ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1