Провадження № 1-кс/643/2349/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 м. Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові, клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003437, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань16.10.2024, за ознаками кримінального правопорушеня злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

встановив:

Слідчим відділом ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0003437 від 16.10.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 15.10.2024 до ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області надійшла заява від громадянки ОСОБА_4 , про те, що 14.10.2024 невстановлена особа, шахрайським шляхом, за допомогою телефонного зв`язку та соціальної інженерії, здійснила переказ грошових коштів з банківської карти Приват Банку заявника № НОМЕР_1 у розмірі 144 000,00 гривень, чим завдала матеріального збитку (ЄО 26049 від 15.10.2024).

В ході досудового розслідування було допитано потерпілу ОСОБА_5 , яка пояснила, що 14.10.2024 їй зателефонував чоловік, який представився співробітником банку.

Далі останній повідомив їй, що з її карткою Приват Банку відбуваються шахрайські дії та щоб цьому запобігти потрібно перевести її грошові кошти на банківську картку Приват Банку № НОМЕР_2 . Потерпіла виконала цю вказівку.

Потерпіла надала роздруківку руху грошових коштів своєї банківської картки, згідно якої банківська картка № НОМЕР_2 відкрита на ім`я

ОСОБА_6 ході тимчасового доступу до речей та документів АТ КБ Приват Банк, було встановлено, що власником даної банківської картки є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також було встановлено, що дана картка є карткою юніора з номером рахунку НОМЕР_3 , який належить матері ОСОБА_6 ОСОБА_7 .

В ході огляду інформації, яку надала банківська установа було встановлено, що грошові кошти потерпілої дійсно було зараховано на рахунок, але не були зняті в повному обсязі та наразі перебувають на зазначеному рахунку. Також в ході огляду інформації було встановлено, що рахунок НОМЕР_3 (банківська картка № НОМЕР_2 ) є поточним.

У зв`язку з вищевикладеним, є об`єктивні підстави вважати, що грошові кошти, які перебувають на банківському рахунку НОМЕР_3 (банківська картка № НОМЕР_2 ) відкритому на ім`я ОСОБА_7 , здобуті злочинним шляхом.

Також в ході досудового розслідування від ОСОБА_7 було отримано довідку, що вона має інший рахунок для отримання пенсійних виплат, та рахунок НОМЕР_3 (банківська картка № НОМЕР_2 ) до нього відношення не має.

Прокурор в судовому засіданні заявлене клопотання підтримав з підстав, у ньому наведених.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд клопотання за її відстуності, та зазначила, що проти клопотання не заперечує.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не прибуття когось із них у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України , арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню, зокрема зникненню, передачі майна, яке є речовим доказом, тобто зберегло на собі сліди вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України. Відтак слідчий суддя дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення клопотання.

Відповідно до норми ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, не суперечить його загальним засадам.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій серед низки іншого зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформуання заінтрересованих осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 642, 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт шляхом заборони права розпорядження та користування майном, а саме на рахунок НОМЕР_3 (банківська картка № НОМЕР_2 ), відкритий на ім`я ОСОБА_7 в АТ КБ «Приват Банк», юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, .

Зберігання майна, зазначеного у другому абзаці, визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 № 1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1