Єдиний унікальний номер № 285/1101/16-к
Провадження № 1-кп/0285/6/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Звягель кримінальне провадження № 285/1101/16-к 0000071) за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гірки, Новоград-Волинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня-технічна, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

установив:

13 січня 2016 року, близько 22.30 год. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 12.07.2023, відповідно до якої ОСОБА_8 та ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності - далі ОСОБА_9 ) будучи в стані алкогольного сп`яніння, йшли по вул. Жука в с. Гірки Новоград-Волинського району в напрямку с. Ярунь Новоград-Волинського району. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з хуліганських спонукань, з метою зняти ворота, підійшли до домоволодіння ОСОБА_10 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . та намагались зняти одну їх частину з навіс, але в цей час на подвір`я вийшов ОСОБА_10 ОСОБА_6 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 побігли по проїжджій частині вулиці Жука від воріт останнього в напрямку с. Ярунь Новоград-Волинського району. Після цього ОСОБА_10 , тримаючи в руці штахету для самозахисту, дійшов до будинку АДРЕСА_2 , де зупинився на проїжджій частині біля ОСОБА_6 . Далі між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 виникла незначна суперечка з приводу зняття воріт останнього, та ОСОБА_10 наніс ОСОБА_6 один удар штахетом по лівому плечу. Після цього ОСОБА_6 , виражаючи явну неповагу до існуючих правил поведінки, моральності та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, наніс один удар ногою в область грудної клітини ОСОБА_10 . Після чого, ОСОБА_6 впав на сніг. В цей час ОСОБА_8 , виражаючи явну неповагу до існуючих правил поведінки, моральності та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю вирвав штахету з рук ОСОБА_10 та наніс нею два удари по лівому плечу ззовні в область вище ліктя. Після цього ОСОБА_11 виражаючи явну неповагу до існуючих правил поведінки, моральності та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, обома руками штовхнув ОСОБА_10 в область плечей, від чого останній впав на землю на правий лікоть. Далі, продовжуючи спільні хуліганські дії, а також з метою заподіяння тілесних ушкоджень. ОСОБА_7 наніс два удари ногою ззаду в область попереку та сідниць ОСОБА_10 , ОСОБА_6 наніс кулаком правої руки два удари по голові та чотири удари ногою в область тулуба та живота ОСОБА_10 спереду, ОСОБА_8 наніс один удар ногою в область ніг ОСОБА_10 ззаду.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_6 ОСОБА_10 згідно висновку експерта №12 від 13 березня 2016 року заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців на боковій поверхні грудної клітини справа на рівні 9-12-го ребер з переходом на бокову поверхню живота справа, на боковій поверхні грудної клітини зліва на рівні 8-12-го ребер з переходом на бокову поверхню живота зліва, крововилив в зовнішні відділи лівого купола діафрагми, надриви нижньої долі правої легені по задньо-зовнішній поверхні у нижній частині із крововиливами по краях надривів в тканину легені, надрив верхньої долі лівої легені по зовнішній поверхні у нижній частині із крововиливом по краях надрива в тканину легені, переломи справа 7. 8 ребер по лінії між передньою пахвовою та середньою ключичною лініями. 8 ребра по середній пахвовій лінії. 9-1 1 ребер по біляхребтовій лінії, 9 ребра по задній пахвовій лінії з розривом пристінкової плеври. 10- 12 ребер по лопатковій лінії з розривами пристінкової плеври. 9 ребра по середній пахвовій лінії. 10. 11 ребер по задній пахвовій лінії, переломи зліва 7-11 ребер по задній пахвовій лінії з розривами пристінкової плеври на рівні 7-9, 11 ребер, 10 ребра по лінії між лопатковою та задньою пахвовою лініями з розривом пристінкової плеври. 9 ребра по середній пахвовій лінії. 11 ребра по біляхребтовій лінії. 12 ребра по лінії між біляхребтовою та лопатковою лініями, крововиливи в м`які тканини навколо місць переломів ребер, які входять в комплекс закритої тупої травми грудної клітини, живота справа та зліва, супроводжувались правобічним гемотораксом, лівобічним гемопневматораксом. двобічною підшкірною емфіземою, травматичним шоком тяжкого ступеня, двобічною після травматичною гнійно-фіброзною пневмонією, міжутним міокардитом, після геморагічною анемією та ускладнились розвитком гострої легенево-серцевої недостатності травматичного походження, мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті ОСОБА_10 та належать до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння; а також тілесні ушкодження у вигляді садна в тім`яній ділянці зліва із крововиливом в м`які тканини в проекції садна, які причинного зв`язку із настанням смерті ОСОБА_10 не мають, належать до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засідання обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому не визнав.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина підтверджується наступними доказами дослідженими в судовому засіданні.

Показами ОСОБА_8 , згідно яких, під час події 13.01.2016 почув крик ОСОБА_12 і він разом з ОСОБА_11 підійшли до них та побачили, що дядько стоїть із штахетою, а ОСОБА_12 піднявся із землі, він вихватив штахету та наніс удар по лівому плечі дядька, після чого ОСОБА_13 його відтягнув. ОСОБА_12 вдарив ногою в живіт потерпілого. Потерпілий схватився за ногу і ОСОБА_12 упав. Від поштовху двома руками ОСОБА_11 потерпілий упав. ОСОБА_12 стояв біля голови і наносив удари по тулубу, в грудну клітку (2- 3 удари). ОСОБА_11 наніс 1-2 удари в район попереку чи сідниць, він підбіг і наніс удар по нозі вище коліна. Хтось крикнув стоп і всі перестали бити та пішли.

ОСОБА_7 в судовому засіданні надав покази аналогічні показам ОСОБА_14 та доповнив, що підбіг не разом з останнім, а трохи пізніше.

ОСОБА_6 в судовому засіданні надав покази аналогічні показам ОСОБА_14 та ОСОБА_11 і доповнив, що ОСОБА_14 наніс два удари штахетою. Коли хлопці знімали ворота, вийшов потерпілий та вони почали втікати. Потерпілий його наздогнав і вдарив штахетою, він його хотів ударити ногою в живіт, але потерпілий схватив його за ногу і потягнув, він підсковзнувся та впав. Коли потерпілий лежав на землі він наніс два три удари ногою в область грудей. Вину у скоєнні хуліганських дій визнав повністю, але заперечив, що смерть потерпілого настала від його дій.

Показами потерпілого ОСОБА_15 згідно яких, покійний був його рідним братом. 14.01.2016 йому подзвонила співмешканка брата та повідомила, що останній сильно побитий і його повезли в лікарню. Його дружина пішла в реанімацію, де брату надавали медичну допомогу. Від дільничого дізнався, хто побив брата. Також додав, що матері обвинувачених відшкодували матерільну шкоду. Просив суворо покарати обвинувачених.

Показами свідка ОСОБА_16 , які надала аналогічно показам ОСОБА_15 , при цьому додала: коли зайшла у палату, де був брат чоловіка, він був без свідомості, грудна клітина була розбита. Вона побачила численні синці по всьому тілу. Коли він прийшов до свідомості то розповів, що його било п`ятеро хлопців, а саме брати ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 і ще одна невідома особа. Після чого розповів, що близько 23 години почувши шум на подвір`ї, вийшов у двір та побачив вищезазначених осіб які почали його дражнити. Після чого він узяв штахету та пішов до них. Коли вийшов із двору ОСОБА_12 повернувся та вдарив його в грудну клітину. Від завданого удару він упав, після чого ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 почали його бити. Він просив їх припинити вчиняти відносно нього протиправні дії та завдавати йому тілесних ушкоджень, однак вони на його прохання не реагували. Також розповів, що обвинувачені припинили наносити йому тілесні ушкодження після увімкнення світла.

Показами свідка ОСОБА_17 згідно яких, близько 24 год. вона повертаючись до дому побачила, що біля хвіртки стоптано. Зайшовши до будинку побачила чоловіка який лежав та попросив води. Вона побачила, що він не може встати. Після чого вона увімкнула світло та побачила, що у нього на руці і подушці кров. Чоловік повідомив, що малолітні діти намагалися зняти ворота, але він їм завадив, після чого вони почали його бити. Врахувавши наявні обставини, вона викликала швидку допомогу.

Показами свідка ОСОБА_18 , згідно яких, ОСОБА_14 з ОСОБА_11 підійшли до воріт ОСОБА_19 щоб зняти їх. Коли вони підійшли до воріт, то загорілось світло і вийшов власник, вони почали тікати. Потерпілий підійшов до них тримаючи штахету в руках. Потерпілий побачив ОСОБА_12 і почав сваритися на нього та махав штахетом. Він, ОСОБА_14 та ОСОБА_11 підійшли до них. ОСОБА_12 хотів стукнути ногою, але спіткнувся і впав. Кришталь вирвав штахету і вдарив потерпілого по плечу. ОСОБА_11 пихнув потерпілого в плечі і останній упав. Далі ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 почали ногами бити потерпілого. Він у ОСОБА_14 вирвав штахету та викинув її. ОСОБА_12 стояв біля голови. ОСОБА_20 біля ніг та ногами наносили удари.

Протоколом прийняття заяви про злочин ОСОБА_10 від 14.01.2016.

Протоколом огляду місця події від 14.01.2016 по АДРЕСА_2 , в ході якого зафіксовано та вилучено слідову інформацію.

Заявою ОСОБА_6 від 14.01.2016, відповідно до якої останній добровільно видав одяг, в якому перебував на момент події.

Висновком експерта №25, відповідно до якого тілесні ушкодження у ОСОБА_6 у вигляді синця на задній поверхні лівого ліктьового суглоба з переходом на верхню частину лівого передпліччя, саден на фоні синця на рівні ліктьового суглоба /велика кількість/ утворились від дії тупого (их) предмета (ів) за механізмом удару/стискання, тертя/, давністю можливо 14.01.2016, належать до легких тілесних ушкоджень. Вищеописані тілесні ушкодження у ОСОБА_6 могли утворитися від однієї травмуючої дії.

Протоколом огляду місця події від 14.01.2016, в ході якого вилучено одяг та взуття, в якому перебував ОСОБА_6 на момент події.

Висновком експерта №120, відповідно до якого кров трупа ОСОБА_10 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО. У вирізках з наволочки виявлена кров людини. В результаті серологічного дослідження виявлено антиген Н. Походження даного антигену можливе за рахунок крові будь-якої особи організму якої властивий антиген Н, такою людиною може бути і ОСОБА_10 в межах системи АВО.

Протоколом огляду місця події від 18.01.2016, а саме трупа ОСОБА_10 .

Висновком експерта №12, відповідно до якого смерть ОСОБА_10 настала від закритої тупої травми грудної клітини, живота справа та зліва із синцями на боковій поверхні грудної клітини справа на рівні 9-12 ребер із переходом на бокову поверхню живота справа, на боковій поверхні грудної клітини зліва на рівні 8-12 ребер з переходом на бокову поверхню живота зліва, крововиливом в лівий купол діафрагми, переломами справа та зліва 7-12 ребер по кількох лініях з розривами пристінкової плеври та крововиливами в м`які тканини навколо місць переломів ребер, надривами нижньої долі правої легені, надривом верхньої долі лівої легені, яка супроводжувалася правобічним гемотораксом (скопичення крові в плевральній порожнині) (більше 600 мл), лівобічний гемо пневмотораксом (скопичення крові та повітря в плевральній порожнині) (крові більше 300 мл), двобічною підшкірною емфіземою (скопичення пухирців повітря в м`яких тканинах), травматичним шоком тяжкого ступеня, двобічною після травматичною гнійно-фібринозною пневмонією, міжутним міокардитом, післягеморагічною анемією та ускладнилася розвитком гострої легенево-серцевої недостатності травматичного походження, що підтверджується характерною клінічною картиною, самим характером тілесних ушкоджень та такими патоморфологічними ознаками: м`які тканини на бокових поверхнях грудної клітини справа та зліва у середньо-нижніх відділах дещо паралоноподібні, при обмацуванні виявляється крепітація пухирців повітря в м`яких тканинах, в лівій та правій плевральних порожнинах міститься близько 50 мл кров`янистого вмісту з кожного боку, під ендокардом лівого шлуночка серця є смугоподібні, дещо розпливчаті, темно-червоні крововиливи, на поверхні серця є поодинокі червоні крапкові крововиливи, в порожнинах серця і великих судин рідка темна кров у помірній кількості, на поверхні легень є крапкові червоні крововиливи, тканина на розрізах неоднорідна, тканина навколо надривів та на всьому протязі нижньої долі правої легені червоно-бура, безповітряна, також подібних характеристик тканина в задніх відділах верхньої та середньої долі правої легені, нижня доля лівої легені ущільнена на всьому протязі, верхня доля лівої легені ущільнена у задньо-зовнішніх відділах, тканина тут червоно-бура, безповітряна, гістологічно: крововиливи в легенях з ознаками організації, застійна гнійно-фібринозна посттравматична пневмонія, ознаки гострої серцевої недостатності, міжутній міокардит, крововиливи в діафрагмі та м`яких тканинах по манкіровці з ознаками організації.

Протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 18.01.2016, в ході якого підозрюваний на місцевості відобразив яким чином спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_10 .

Протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 від 18.01.2016, в ході якого підозрюваний на місцевості відобразив яким чином спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_10 ним, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_18 від 18.01.2016, в ході якого останній на місцевості відобразив яким чином спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_10 ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 18.01.2016, в ході якого підозрюваний на місцевості відобразив яким чином спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_10 ним, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Розпискою потерпілого ОСОБА_15 про те, що останній отримав від ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної та моральної шкоди кошти в сумі 12000 грн.

Висновком судово-психіатричного експерта №52-2016, відповідно до якого ОСОБА_6 в минулому будь-якими психічними захворюваннями не страждав та не страждає ними в даний час. При даному освідоцтві яких-небудь ознак психічних захворювань не виявлено: емоційні реакції адекватні, вольова регуляція поведінки збережена, пам`ять та інтелект збережені, судження послідовні, рівень загальної обізнаності задовільний. Порушень у сфері сприйняття не виявляє, розуміє суть звинувачення, логічно будує свій захист. ОСОБА_6 в момент вчинення кримінального правопорушення в стані фізіологічного афекту не знаходився. Вчинки, які йому інкримінують були колективними, послідовними, цілеспрямованими, пролонгованими у часі, з чіткою орієнтацією в просторі та ситуації, при цьому зв`язок з оточенням не втрачав, добре їх пам`ятає, відтворює згідно своєї версії. ОСОБА_6 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. По своєму психічному стану не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру.

Висновком експерта №814, відповідно до якого з урахуванням характеру та локалізації тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 від дій обвинувачених, описаних ними та свідком ОСОБА_18 при проведенні слідчих експериментів за їх участі та відображених у показах у судовому засіданні, не виключена можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 , а саме від дій ОСОБА_6 могли утворитись такі тілесні ушкодження у ОСОБА_10 : синець на боковій поверхні грудної клітини справа на рівні 9-12 ребер з переходом на бокову поверхню живота справа, надриви нижньої долі правої легені по задньо-зовнішній поверхні у нижній частині (5) із крововиливами по краях надривів в тканину легені, переломи справа 7,8 ребер по лінії між передньою пахвовою та середньою ключичною лініями, 8 ребра по середній пахвовій лінії, 9-11 ребер по біляхребтовій лінії, 9 ребра по задній пахвовій лінії з розривом пристінкової плеври, 10-12 ребер по лопатковій лінії з розривами пристінкової плеври, 9 ребра по середній пахвовій лінії, 10,11 ребер по задній пахвовій лінії, крововиливи в м`які тканини навколо місць переломів ребер, вони входять в комплекс закритої тупої травми грудної клітини, живота справа та зліва, мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті ОСОБА_10 та ознаки тяжких тілесних ушкоджень при житті за ознакою небезпеки для життя. Синець на задній поверхні правого передпліччя у верхній частині на межі з ліктьовим суглобом, садно в тім`яній ділянці зліва із крововиливом в м`які тканини в проекції садна, вони причинного зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 не мають, мають ознаки легких тілесних ушкоджень при житті.

Суд не приймає покази обвинуваченого ОСОБА_6 в частині того, що смерть потерпілого настала не від його дій - як доказ його невинуватості, оскільки вони спростовуються його власними показами, показами свідків та матеріалами справи, які узгоджуються між собою.

Суд не приймає доводи захисту про невірну кваліфікацію дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України виходячи з наступного:

Так, тілесні ушкодження - це протиправне умисне або необережне заподіяння шкоди здоров`ю іншої людини, що полягає в порушенні анатомічної цілості тканин, органів потерпілого та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів або фізичної функції органів і тканин тіла людини.

Суспільно-небезпечні дії при заподіянні тілесних ушкоджень виражаються у фізичному, хімічному, біологічному, психічному чи іншому впливі на потерпілого.

Відповідно до ст. 121 тяжким тілесним ушкодженням є тілесне ушкодження, зокрема, тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

Небезпечними для життя є ушкодження, які в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і які без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Запобігання смерті, що обумовлене поданням медичної допомоги, не повинно братися до уваги при оцінюванні загрози для життя таких ушкоджень. Загрозливий для життя стан, який розвивається в клінічному перебігу ушкоджень, незалежно від проміжку часу, що минув після його заподіяння, повинен перебувати з ним у прямому причинно-наслідковому зв`язку.

Умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, має місце тоді, коли в результаті описаного у ч. 1 ст. 121 діяння настає смерть потерпілого. Особливістю цього кваліфікованого виду умисного тяжкого тілесного ушкодження є те, що у ньому присутні два суспільно небезпечні наслідки (первинний тяжкі тілесні ушкодження і похідний смерть), психічне ставлення до яких з боку винного є різним. До заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження він ставиться умисно, а до настання смерті потерпілого від такого ушкодження необережно. При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1 ст.121, характеризується умисною формою вини. Умисел може бути як прямим, так і непрямим. З суб`єктивної сторони заподіяння тяжких тілесних ушкоджень характеризується умисною формою вини, а спричинення смерті потерпілого необережністю.

Тілесні ушкодження, які були наслідком дії особи, котра хоча й не ставила собі за мету їх спричинити, але байдуже ставилася до такого наслідку, можливість якого вона свідомо допускала, має кваліфікуватися як умисне тілесне ушкодження.. Відповідальність за умисне спричинення тілесних ушкоджень настає і в тих випадках, коли винний, умисно завдаючи шкоди потерпілому, не передбачає конкретно, яка саме шкода матиме місце, допускаючи можливість будь-якої шкоди, яка фактично настає.

Особи, що б`ються, як правило, не мають заздалегідь обдуманого умислу на спричинення тілесних ушкоджень когось із учасників бійки. Частіше за все тут має місце неконкретизований умисел, коли винний, завдаючи ударів супернику, припускає можливості спричинення останньому будь-якої шкоди, яка фактично настає.

Спричинення тілесних ушкоджень у бійці або сварці за відсутності обтяжуючих обставин кваліфікується як спричинення умисних тілесних ушкоджень незалежно від того, за чиєю ініціативою виникла бійка або сварка.

За нормативним визначенням умисне тяжке тілесне ушкодження (ст.121КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (ст. 24 КК України).

Дії обвинуваченого, а саме: намагання вдарити ногою в живіт потерпілого, після падіння потерпілого на землю нанесення йому ударів ногою в область грудей, залишення потерпілого одного без надання першочергової допомоги після бійки свідчать про умисел на заподіяння умисних тілесних ушкоджень.

Захисник заявив клопотання про визнання висновку експерта № 12 від 13.03.2016 недопустимим доказом, мотивуючи тим, що експертом зазначені висновки базуються на обставинах, викладених в неіснуючій медичній карті стаціонарного хворого реанімаційного відділення № 440, так як її відсутність є підставою непроведення за його клопотанням комісійної судово-медичної експертизи.

Надавши оцінку дослідженим доказам, суд відмовляє у визнанні висновку експерта № 12 від 13.03.2016 недопустимим доказом, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Умовами даної статті є чітке визначення дій та обставин, які слугували збиранню вказаних доказів.

Судово-медична експертиза (дослідження) трупів проводиться з метою встановлення причини смерті, наявності, характеру і механізму виникнення тілесних ушкоджень, часу настання смерті та вирішення інших питань, що були поставлені органами дізнання, слідчого, прокурора та суду, та вирішення інших питань, які належать до компетенції даного виду судово-медичної експертизи.

Для досягнення мети під час здійснення судово-медичної експертизи використовуються знання судової медицини, інші медичні спеціальності. Використовуються лабораторні дослідження, а саме гістологічні, медико-криміналістичні, токсикологічні тощо. У разі потреби вивчається медична документація, матеріали кримінальної справи.

Даючи оцінку висновку експерта № 12 від 13.03.2016 суд зазначає, що експертом у вступній частині висновку зазначені обставини справи які викладені в наданих йому документах, а саме: постанова слідчого СВ Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області від 18.01.2016 та медична карта стаціонарного хворого реанімаційного відділення № 440. В подальшому експертиза проведена на підставі зовнішнього дослідження трупа, внутрішнього дослідження трупа, результатів лабораторних досліджень, викладених у висновках експерта № 218 від 03.02.2016, № 91 від 20.01.2016, акта судово-гістологічного дослідження № 438 від 29.02.2016, що відповідає правилам проведення судово-медичної експертизи (досліджень) трупів у бюро судово-медичної експертизи затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.95 р. № 6.

Суд, аналізуючи надані докази, приходить до висновку щодо причинно-наслідкового зв`язку між насильницькими діями та смертю потерпілого, зазначаючи, що ОСОБА_6 усвідомлював небезпеку своїх дій, що проявилося у нанесенні численних ударів по тулубу проте не передбачав летального наслідку. Це вказує на наявність прямого умислу щодо заподіяння тяжких тілесних ушкоджень і необережну форму вини щодо смерті потерпілого, що повністю відповідає конструкції складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього провадження.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК.

Показання підозрюваного - це відомості, повідомлені ним на допиті, що проведений під час досудового розслідування відповідно до вимог ст.224 КПК.

Показання обвинуваченого - це відомості, повідомлені ним на допиті, що проведений під час судового провадження відповідно до вимог ст.351 КПК. Характеристика показань обвинуваченого є аналогічною до показань підозрюваного.

Показання підозрюваного, обвинуваченого є як джерелом доказів, так і засобом захисту його прав та законних інтересів. Підозрюваний, обвинувачений вправі, а не зобов`язаний давати показання. Законом не передбачено його відповідальності за дачу завідомо неправдивих показань.

При повному чи частковому запереченні вини - обвинувачений надає показання, в яких він не визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення та повідомляє суду про обставини, що встановлюють його невинуватість, спростовують докази, на яких ґрунтується підозра.

Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у справі № 523/2195/16-к 15 травня 2018 р. зазначив, що особа є вільною у своєму виборі щодо способу захисту...

Відповідно до ст. 20 КПК, що розкриває зміст забезпечення права на захист як загальної засади кримінального провадження, закріплено право підозрюваного, обвинуваченого, виправданого, засудженого на захист, яке полягає в його можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення; право збирати і подавати докази; брати особисту участь у кримінальному провадженні; користуватися правовою допомогою захисника; реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК.

При оцінці показань обвинуваченого ОСОБА_6 суд враховував його особисту заінтересованість у результатах досудового розслідування та судового розгляду, що може впливати на їх достовірність.

Суд вважає, що дані ОСОБА_6 покази свідчать про його намагання уникнути кримінальної відповідальності і спробою пом`якшити покарання за вчинене.

Оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності суд вважає вину ОСОБА_6 у інкримінованому йому діянні доведеною і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинили смерть потерпілого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає часткове відшкодування шкоди потерпілому.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого судом визнано, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи вид та міру покарання суд враховує, що вчинене кримінальне правопорушення є тяжким, від якого наступили тяжкі наслідки смерть потерпілого, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання задовільно, одружений, на утриманні має малолітню дитину, не працює, раніше не судимий, обставини кримінального провадження, обставини, що пом`якшують покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, думку потерпілого, який наполягав на суворому покаранні обвинуваченого та призначає покарання у виді позбавлення волі.

У строк відбування покарання слід зарахувати у відповідності до ч. 7 ст. 72 КК України строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту на один день позбавлення волі з 22.01.2016 по 21.03.2016.

Вирішуючи питання по цивільному позову про відшкодування моральної шкоди з обвинуваченого, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до копії актового запису про смерть від 07.05.2019 № 290 позивач ОСОБА_15 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з правової позиції викладеної у п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 процесуальне правонаступництво у справах за позовами про відшкодування моральної шкоди не допускається.

Суд прийшов до висновку про те, що оскільки вимога про стягнення моральної шкоди відшкодовується безпосередньо особі, яка зазнала фізичних або моральних страждань, а нею є позивач, який помер, а відтак зобов`язання по відшкодуванню моральної шкоди припинились, процесуальне правонаступництво у цій частині не допускається, а тому у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України провадження підлягає закриттю.

У даному кримінальному провадженні, є судові витрати, які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 367, 368 Кримінального Процесуального кодексу України

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і обрати йому покарання за цим законом 7 (сім) років позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 06.06.2025 включно, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку, взявши його під варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з 08.04.2025.

Відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України, зарахувати засудженому ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту на один день позбавлення волі з 22.01.2016 по 21.03.2016.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 703 грн 68 коп.

Провадження за позовом ОСОБА_15 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 77 411.83 грн. - закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Речові докази:

- наволочку зі слідами речовини бурого кольору, зимову чоловічу куртку сіро-синього кольору - знищити;

- шапку спортивну чорного кольору, чоловічі штани коричневого кольору, шапку спортивну синього кольору, штани спортивні чорного кольору, рукавиці зимові чорного кольору марки «Monlolan», будівельний бушлат синього кольору марки «Сіріус», чоловічі спортивні штани чорного кольору з синіми та білими полосами, куртку двосторонню чорного та коричневого кольорів марки «Adidas», чорну спортивну кофту з капюшоном, марки «Nikbol», пару кросівок 42-го розміру, марки «Style Formen», галоші чорного кольору 44 розміру з написами на підошвах «gs», черевики чоловічі на шнурках 44-го розміру марки «Timmerland» - залишити власникам.

Даний вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: