ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кельменецького районного суду м. Чернівці від 20 березня 2025 року у кримінальному провадженні №0000060,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Кельменецького районного суду м. Чернівці від 20 березня 2025 року задоволено клопотання слідчого, яке погоджене із прокурором та відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 16 травня 2025 року.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України визначений розмір застави 847840 грн. та встановлені обов`язки, передбачені ст.194 КПК України у разі її внесення.

На таке судове рішення захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу із проханням ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вважає, що ухвала є необґрунтованою, оскільки наявні підстави для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, однак слідчий суддя їх не врахував.

Стверджує, що ризик переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду є недоведеним, оскільки наявність такого ризику зводиться лише до констатації тяжкості покарання, яке передбачене за вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 .

Також зазначає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у сумі 847 840 грн, яка є непосильною для ОСОБА_7 , є занадто суворим запобіжним заходом, застосування якого не відповідає національному законодавству та розходиться з практикою ЄСПЛ.

Провадження №11-сс/822/83/25 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8 Категорія: ст.422 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Наголошує, що факт одержання підозрюваним коштів від свідків недоведений, жодних коштів в підозрюваного не виявлено та не вилучено, а тому розмір застави є надто великим та непомірним як для підозрюваного, так і для його родини.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу, доводи прокурора про відсутність підстав для скасування судового рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно положень ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається із наданих матеріалів, 19.03.2025 року до ЄРДР внесені відомості №0000060 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

19.03.2025 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні цього злочину.

Згідно підозри, ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, які на даний час не встановлені, з корисливих мотивів вчинив дії щодо організації незаконного переправлення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску, за грошову винагороду у розмірі від 2000 до 7000 доларів США з кожного. Вказані особи були викриті працівниками ДПС України 18.03.2025 року в адміністративних межах с. Козиряни, Дністровського району, Чернівецької області.

Надані стороною обвинувачення докази є достатніми на даний час для висновку про обґрунтованість підозри і такі висновки апелянтом не оспорюються.

При цьому судова колегія враховує, що факти, які доводять підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального провадження.

Наразі ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, за який законом встановлене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років та додаткові покарання.

За фактичними обставинами, злочин вчинений у сфері недоторканості державного кордону та був спрямований на незаконне переправлення через державний кордон осіб призовного віку, з метою ухилення їх від мобілізації в період, коли держава потребує захисту від незаконного вторгнення.

Суворість покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

На користь існування такого ризику свідчить і те, що місцем постійного проживання ОСОБА_7 є інша, значно віддалена від Чернівецької область України, а на території Чернівецької області він не має місця проживання та сталих соціальних зв`язків.

Суд врахував,що на час подій,відображених у підозрі, ОСОБА_7 працював спеціалістом управління Головного сервісного центру МВСУ.

Посилання захисника на недоведеність факту отримання ОСОБА_7 коштів від свідків не є предметом цього апеляційного розгляду.

Урахувавши викладені вище обставини у їх сукупності, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що більш м`який запобіжний захід не буде достатнім задля запобігання встановленому ризику.

Під час апеляційного розгляду прокурор пояснив,що відповідно до показань свідка ОСОБА_12 ,він передав підозрюваному кошти у розмірі 1500 доларів США,однак кошти стороною обвинувачення наразі не відшукані.Також інший свідок-працівник прикордонної служби- надав показання,що ОСОБА_7 при таких же обставинах раніше вже перетинав блокпост з іншими особами,а тому прокурор пояснював,що наразі перевіряється причетність підозрюваного до інших епізодів незаконного переправлення осіб через державний кордон.

У відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України суд визначив заставу, яка гарантуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного у разі її внесення.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя взяв до уваги обставини, встановлені ст. 177, 178 КПК України, а також вимоги ст. 182 КПК, відповідно до якої розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Вважаючи судове рішення в цій частині необґрунтованим, захисник вказував, що визначений слідчим суддею розмір застави буде непомірним для підозрюваного,однак доказів таких обставин не надав суду.

Разом тим, із протоколу допиту свідка ОСОБА_9 вбачається, що за незаконне переправлення через кордон він передав підозрюваному 1500 доларів США,після цього вони іще перебували у м.Чернівці,а лише потім поїхали у напрямку державного кордону.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 показували під час допиту,що підозрюваний обумовив суму винагороди йому у розмірі,відповідно, 2000 євро та 2000 доларів США.

Враховуючи обставини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість, кількість осіб, щодо яких було організоване незаконне переправлення через державний кордон, розмір коштів, які свідки,за їх показаннями, передали та мали передати підозрюваному за вчинення таких дій,слідчий суддя правильно виснував,що застава у визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмірах не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Рішення в цій частині апеляційний суд також вважає обґрунтованим, оскільки сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду буде достатнім стимулюючим засобом, щоб особа не мала бажання сховатися.

На думку судової колегії, перспектива втрати того розміру застави, який визначений слідчим суддею, буде належною гарантією задля запобігання встановленим ризикам, а тому підстав для зменшення її розміру не вбачає.

Відомості, що за станом здоров`я ОСОБА_7 не може утримуватись у СІЗО, відсутні.

Отже, наведені апелянтом доводи не дають підстав для скасування судового рішення, а тому подану захисником апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справа та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кельменецького районного суду м. Чернівці від 20 березня 2025 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2