Справа № 296/293/25
УХВАЛА

Іменем України

16 січня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про скасування повідомлення про підозру та зобов`язання прокурора виключити відомості з Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2025 року до Корольовського районного суду міста Житомир звернувся адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , зі скаргою про скасування повідомлення про підозру та зобов`язання прокурора виключити відомості з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скарга обґрунтована тим, що СУ ГУНП в Житомирській здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000352, відомості про яке внесені до ЄРДР 19 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. У вказаному кримінальному провадженні 06 листопада 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, зокрема ОСОБА_3 підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди. З часу повідомлення ОСОБА_3 про підозру минуло більше двох місяців. Відповідно до ст. 279 КПК України у випадку виникнення підстав для зміни раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені ст. 278 цього Кодексу.

Сторона захисту вважає, що зміст повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 06 листопада 2024 року не містить виклад суттєвих обставин, які б свідчили про правильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема, повідомлення про підозру не містить відомостей про дії ОСОБА_3 , які б дозволяли кваліфікувати такі дії як вимагання неправомірної вигоди, тобто наявність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого саме ч. 3 ст. 369-2 КК України.

На час складення повідомлення про підозру у розпорядженні слідчого та прокурора було достатньо процесуальних джерел, які давали підставу для таких висновків: 1) ОСОБА_6 (заявник) був зацікавлений у відповідній поведінці та діях ОСОБА_3 , що описані в повідомленні про підозру, оскільки прагнув обійти закон та домогтися своїх незаконних інтересів; 2) ОСОБА_6 з часу внесення відомостей до ЄРДР був систематичним ініціатором контактів (розмов) з ОСОБА_3 та ініціатором обговорення можливості здійснення незаконного впливу для досягнення своїх незаконних цілей; 3) не зафіксовано та не існувало жодних обставин, за яких ОСОБА_6 був вимушений пропонувати, обіцяти чи надати будь-які грошові кошти ОСОБА_3 ; 4) не зафіксовано будь-яких дій ОСОБА_3 , які б були пов`язані із вимаганням грошей. Крім того, матеріали кримінального провадження дають підстави для висновку, що ОСОБА_6 активно провокував ОСОБА_3 до вчинення конкретних дій в своїх інтересах. На переконання скаржника, за обставин, які викладені в повідомленні про підозру, ОСОБА_3 не вчинив жодних дій, які б могли бути оцінені як вимагання неправомірної вигоди.

Через наявність вищевказаного повідомлення про підозру за тяжким злочином, здійснюється тиск на ОСОБА_3 . При цьому, за допомогою такого повідомлення про підозру створені штучні обставини, для порушення права власності ОСОБА_3 . Так, під приводом повідомлення йому про підозру у тяжкому злочині, накладено арешти на його майно, що не дає можливості вільно розпоряджатися таким уже тривалий час, при цьому частина такого майна вилучена та не повернута.

Стороні обвинувачення 07 січня 2025 року повідомлено вказані у цій скарзі обставини, однак орган досудового розслідування не змінив раніше повідомлену підозру ОСОБА_3 .

На підставі наведеного адвокат ОСОБА_4 просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 06 листопада 2024 року у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, у кримінальному провадженні № 0000352 від 19 квітня 2024 року; зобов`язати прокурора виключити відомості з ЄРДР щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_3 в результаті здійснення повідомлення про підозру від 06 листопада 2024 року.

Захисник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні вимоги скарги підтримав з підстав, які в ній зазначені. Скаржник вважає, що органом досудового розслідування неправильно кваліфіковано дії ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні, адже в діях останнього відсутні ознаки кваліфікуючої обставини - вимагання. А тому, слідчий, прокурор зобов`язані змінити повідомлену ОСОБА_3 підозру.

Слідчий ОСОБА_5 у судовому засіданні вимоги скарги заперечував, просив в задоволенні скарги відмовити. На даний час органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які обґрунтовують повідомлену ОСОБА_3 підозру. Слідчий також зазначив, що дії ОСОБА_3 кваліфіковані правильно. Хоч ОСОБА_3 прямо і не висловлював вимогу про неправомірну вигоду, але створював для ОСОБА_6 такі умови, які ставили останнього в залежність від його подальших дій та можливості скласти практичну частину іспиту для отримання посвідчення водія. За таких умов ОСОБА_6 розумів, що без надання ОСОБА_3 неправомірної вигоди він не отримає посвідчення водія.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення скаржника та слідчого, дослідивши матеріали скарги, дійшов таких висновків.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Установлено, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000352, відомості про яке внесені до ЄРДР 19 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

06 листопада 2024 року у цьому кримінальному провадженні слідчим слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Житомирській області капітаном поліції ОСОБА_7 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , складено повідомлення про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

06 листопада 2024 року ОСОБА_3 особисто вручено письмове повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000352 та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного. Наведене підтверджено особистим підписом ОСОБА_3 , який міститься в повідомленні про підозру та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Таким чином, відповідно до положень ч.1 ст. 42 КПК України ОСОБА_3 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000352.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Слідчий суддя зазначає, що КПК України не містить положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру, та не встановлює будь-яких обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею такого повідомлення.

Однак, враховуючи положення ст. 8, 22, 26 глави 22 КПК України, слідчий суддя під час розгляду скарги, крім дотримання строків звернення зі скаргою на повідомлення про підозру, може перевірити наявність підстав для повідомлення про підозру, зміст такого повідомлення про підозру та дотримання стороною обвинувачення вимог щодо строків та порядку вручення повідомлення про підозру.

Повідомлення про підозру - дія, яка передбачає: складання, підписання, винесення і юридичне оформлення рішення про повідомлення про підозру; вручення повідомлення про підозру; роз`яснення підозрюваному його права; забезпечення підозрюваному права користуватися юридичною допомогою захисника; допит підозрюваного.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри або невинуватості особи, з врахуванням положень ст. 17 КПК України, не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих досудовим розслідуванням доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості та достатності.

Тобто, під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді є, зокрема, питання дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)» для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення їй про підозру.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей повідомлення особі про підозру передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри. При цьому, виходячи із системного аналізу п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України та п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, він є нижчим, ніж стандарт «обґрунтованої підозри», оскільки останній використовується для обґрунтування необхідності значно серйознішого обмеження прав, свобод і законних інтересів людини через, зокрема, застосування заходів забезпечення кримінального провадження та не зумовлює наділення підозрюваного додатковими правами.

Таким чином, слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення саме вини особи у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для висунення обвинувачення чи обґрунтування обвинувального вироку.

Слідчим суддею досліджено такі докази: копія витягу з ЄРДР від 19 квітня 2024 року; копія повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 06 листопада 2024 року; копії протоколів допиту свідка ОСОБА_6 від 25 квітня 2024 року, від 24 травня 2024 року, від 01 листопада 2024 року, від 05 листопада 2024 року; копію протоколу огляду предметів від 01 листопада 2024 року; копії протоколів про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 08 жовтня 2024 року, від 10 вересня 2024 року; копія протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контролю особи від 24 жовтня 2024 року; копія протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_6 від 15 липня 2024 року; копія протоколу про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 10 вересня 2024 року; копія протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_6 від 01 листопада 2024 року; копія посвідчення водія ОСОБА_6 від 05 листопада 2024 року; копії ухвали слідчих суддів Корольовського районного суду м. Житомира від 22 листопада 2024 року (справа № 296/10759/24), від 26 листопада 2024 року (справа № 296/10761/24), від 02 січня 2025 року (справа № 296/11859/24); копія постанови прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури від 10 січня 2025 року.

Досліджені фактичні дані, що містяться у перелічених джерелах доказів, переконують, що в своїй сукупності та взаємозв`язку вони відповідають тому мінімальному рівню стандарту «достатніх підстав (доказів)», що закріплений в п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, та надають стороні обвинувачення підстави для підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. При цьому, наведені стороною захисту доводи не спростовують того факту, що мали місце події, про які зазначено в повідомленні про підозру.

Щодо доводів скаржника про необгрунтованість підозри, неправильної кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_3 та наявність в діях заявника ОСОБА_6 провокації, слідчий суддя зазначає, що правильність кваліфікації дій особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу кримінального правопорушення, належність, допустимість та достатність доказів вирішується судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку, а не слідчим суддею на стадії досудового розслідування.

Відповідно до ст. 3 КПК України на стадії досудового розслідування до повноважень слідчого судді віднесено здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Отже, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що при перевірці доводів та обставин, на які посилається сторона захисту, як на підстави для скасування повідомлення про підозру, стороною захисту не наведено обставин, які б очевидно вказували на непричетність ОСОБА_3 до кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Крім того, згідно із ст. 277 КПК України повідомлення про підозру має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що зміст повідомлення про підозру ОСОБА_3 відповідає вимогам, встановленим ст. 277 КПК України, слідчим було дотримано вимоги ст. 278 КПК України щодо вручення письмового повідомлення про підозру, в ньому логічно та послідовно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення.

З наведених мотивів слідчий суддя вважає, що скарга адвоката ОСОБА_4 , яка подана в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України, про скасування повідомлення про підозру та виключення відомостей з ЄРДР до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 303-307, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про скасування повідомлення про підозру та зобов`язання прокурора виключити відомості з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9