УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника відділення СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 30.06.2023 про закриття кримінального провадження №0001878 від 07.07.2021,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову начальника відділення СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 30.06.2023 про закриття кримінального провадження №0001878 від 07.07.2021.

Як вбачається з матеріалів скарги, Солом`янським УП ГУ НП у м.Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001878 від 07.07.2021 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

30.06.2023 постановою начальника відділення СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження №0001878 від 07.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в даній події ознак кримінального правопорушення.

Скаржник вказує, що вказана постанова, на її думку, є незаконною та передчасною, оскільки слідчим не було вжито заходів щодо належного проведення досудового розслідування та слідчим не наведено належного обґрунтування щодо можливості з?ясування обставин злочину. Поряд з цим скаржник зазначала про наявність свідка, що бачив вказану ситуацію, проте її свідка не було допитано. У той же час, під час винесення постанови про закриття кримінального провадження було порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки. Зокрема, з часу внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань заяви та порушення кримінального провадження, слідчим всупереч ст. 9 та 94 КПК України, не вчинено всіх необхідних слідчих дії спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.

Тому, ОСОБА_3 у поданій скарзі просила слідчого суддю скасувати вказану постанову, як необґрунтовану та незаконну.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 не з`явилася, була повідомлене про судове засідання в порядку, передбаченому КПК України.

Солом`янське управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві було повідомлене про судове засідання в порядку, передбаченому КПК України, проте в судове засідання представник не з`явився. 05.12.2024 до суду від начальника відділення СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 надійшли матеріали кримінального провадження №0001878 від 07.07.2021.

Виходячи з ч.3 ст. 306 КПК України відсутність прокурора, слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї копії документів, матеріали кримінального провадження №0001878 від 07.07.2021, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Виходячи з п.18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора як рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Підстави та порядок закриття кримінального провадження встановлені ст.284 КПК України. При цьому, згідно з п.2 ч.1. ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст.40КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст.223КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст.91КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст.84КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

З наведених положень законодавства випливають вимоги до постанови слідчого про закриття провадження, зокрема, всебічність, повнота і неупередженість дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки, законність, обґрунтованість і вмотивованість, неупередженість процесуальних рішень, а також дотримання процесуального порядку і підстав закриття кримінального провадження, повнота вчинених під час досудового розслідування дій. Відповідно, недодержання цих вимог є підставою для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Солом`янського УП ГУ НП у м.Києві перебувало кримінальне провадження №0001878 від 07.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Також встановлено, що 30.06.2023 постановою начальника відділення СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 кримінальне провадження №0001878 від 07.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в даній події ознак кримінального правопорушення.

Як зазначається у постанові, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди стали неуважні та необережні дії з боку пішохода ОСОБА_3 , внаслідок яких відбулося падіння та проведені всі можливі слідчі дії які б могли б підтвердити чи спростувати її покази, а тому в даному кримінальному провадженні ознак кримінального правопорушення, що підпадають під відповідальність, передбачену ст. 286 КК України не має.

За таких обставин, слідчий прийшов до висновку про закриття кримінального провадження №0001878 від 07.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в даній події ознак кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст.3КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

В ході судового розгляду скарги, з метою з`ясування питання щодо дотримання слідчим вимог законодавства про всебічне та повне дослідження всіх обставин, які підлягають доказуванню в даному провадженні, були досліджені матеріали кримінального провадження №0001878 від 07.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, відповідно до яких, слідчий суддя прийшов до висновку, що доводи ОСОБА_3 знайшли своє підтвердження щодо неповноти проведеного досудового розслідування.

Відтак, слідчим суддею встановлено, що уповноваженим слідчим в даному кримінальному провадженні, фактично не вчинено необхідних слідчих та процесуальних дій в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, у тому числі, не допитано свідка, на якого вказувала ОСОБА_3 з приводу обставин ДТП, а також не проведено інших слідчих (розшукових) дії в даному кримінальному провадженні, необхідних для встановлення істини в даному кримінальному провадженні, що свідчить про неповноту проведеного досудового розслідування та вказує на невідповідність проведеного досудового розслідування завданням кримінального провадження його дієвості.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини»(Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена слідчим постанова від 30.06.2023 про закриття кримінального провадження ґрунтується на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, та як наслідок передчасним висновкам, викладеним у ній. Постанова не відповідає завданням та засадам кримінального провадження, передбаченим ст.ст. 2, 7 КПК України, що свідчить про недодержання слідчим вимог КПК України щодо всебічного та повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, що призвело у подальшому до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова слідчого - скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись стст. 2, 3, 9, 110, 284, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу - задовольнити.

Скасувати постанову начальника відділення СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 30.06.2023 про закриття кримінального провадження №0001878 від 07.07.2021.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1