н/п 1-кс/490/4860/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/9928/24
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

18 грудня 2024 року слідчий суддя Центральногорайонного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Першопокровка, Нижньосірогозького району, Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, неодруженого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, у кримінальному проваджені №000938 від 22.10.2024, з визначенням застави в розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Клопотання мотивує тим, що у ОСОБА_5 , виник умисел на нетрудове збагачення за рахунок торгівлі людьми, вербування, з метою експлуатації їх праці з використанням, уразливого стану, зумовленому їх фізичними властивостями (інвалідністю) і через збіг тяжких особистих, сімейних та інших обставин. Так, у невстановлений у ході досудового розслідуванні час та у невстановленому у ході досудового розслідуванні місці, але не пізніше 22.10.2024, ОСОБА_5 стало достовірно відомо про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 опинилися в складних життєвих обставинах.

Під час особистої зустрічі він з`ясував, що ОСОБА_7 перебуває в уразливому стані, зумовлений його вираженими фізичними вадами, які обмежують здатність особи чинити опір незаконним діям, та тяжкими особистими обставинами (інвалідність другої групи відсутні обидві кінцівки), а також знаходження його в тяжкому матеріальному становищі (відсутність постійного місця роботи, заробітку, власного житла та грошових коштів).

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , використовуючи уразливий стан ОСОБА_7 , який виражався в його малозабезпеченості, збігу тяжких особистих обставин, завербував останнього, пропонуючи йому місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та добре оплачувану роботу, навмисно повідомивши неправдиву інформацію про умови проживання і про заробітну плату, яку він обіцяє потерпілому, не довівши до відома, що він являється об`єктом торгівлі, фактично для подальшого займання жебракуванням, навмисно приховуючи дійсну ціль надання житла для проживання останньому.

Отримавши в результаті обману згоду ОСОБА_7 на проживання за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 на автомобілі та під керуванням останнього - «ВАЗ 21099», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з потерпілим, приїхали за адресою: АДРЕСА_1 , де останнього в подальшому й переховував.

Продовжуючи діяти з єдиним умислом, направленим на нетрудове збагачення за рахунок торгівлі людьми, ОСОБА_5 використовуючи повну залежність ОСОБА_7 , безправне положення і уразливий стан в навмисно створеній ситуації, примусив останнього займатись жебракуванням в місцях значного скупчення людей, зокрема за адресами: проспект Миру, будинок 1/1, м. Миколаїв супермаркет «Велмарт» та проспект Центральний, будинок 154, м. Миколаїв супермаркет «АТБ».

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою втягнення ОСОБА_7 у заняття жебрацтвом, ОСОБА_5 , щоденно у період часу з жовтня 2024 року по грудень 2024 року, скориставшись уразливим станом особи, за допомогою автомобіля марки «ВАЗ 21099», червоного кольору, р.н.з. НОМЕР_1 , доставляв ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , авто парковка супермаркету «Велмарт», чим здійснював переміщення потерпілого для зайняття жебрацтвом.

Так, ОСОБА_5 , у вказаний вище спосіб та час період часу, використовуючи безправне положення і уразливий стан ОСОБА_7 , примусив останнього займатись під його контролем жебракуванням в місцях значного скупчення людей. Отримані ОСОБА_7 грошові кошти (милостиню) ОСОБА_5 у нього відбирав на свої власні потреби.

Крім того, під час особистої зустрічі ОСОБА_5 з`ясував, що ОСОБА_8 перебуває в уразливому стані, зумовлений іі вираженими фізичними вадами, які обмежують здатність особи чинити опір незаконним діям, та тяжкими особистими обставинами (інвалідність другої групи відсутність лівої кінцівки ноги), а також знаходження ОСОБА_8 в тяжкому матеріальному становищі (відсутність постійного місця роботи, заробітку, власного житла та грошових коштів).

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , використовуючи уразливий стан ОСОБА_8 , який виражався в її малозабезпеченості, збігу тяжких особистих обставин, завербував останню, пропонуючи їй місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та добре оплачувану роботу, навмисно повідомивши неправдиву інформацію про умови проживання і про заробітну плату, яку він обіцяє потерпілій, не довівши до відома, що вона являється об`єктом торгівлі, фактично для подальшого займання жебракуванням, навмисно приховуючи дійсну ціль надання житла для проживання ОСОБА_8 ..

Отримавши в результаті обману згоду ОСОБА_8 на проживання за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 на автомобілі та під керуванням останнього - «ВАЗ 21099», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з потерпілою, приїхали за адресою: АДРЕСА_1 , де останню в подальшому й переховував.

Продовжуючи діяти з єдиним умислом, направленим на нетрудове збагачення за рахунок торгівлі людьми, ОСОБА_5 використовуючи повну залежність ОСОБА_8 безправне положення і уразливий стан в навмисно створеній ситуації, примусив останню займатись жебракуванням в місцях значного скупчення людей, зокрема за адресами: перетин вулиць 9-та Слобідська та Будівельників, ринок «Колос» у м. Миколаїв та проспект Центральний, будинок 154, м. Миколаїв супермаркет «АТБ».

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою втягнення ОСОБА_8 у заняття жебрацтвом, ОСОБА_5 , щоденно у період часу з жовтня 2024 року по грудень 2024 року, скориставшись уразливим станом особи, за допомогою автомобіля марки «ВАЗ 21099», червоного кольору, р.н.з. НОМЕР_1 , доставляв ОСОБА_8 за адресою: : перетин вулиць 9-та Слобідська та Будівельників, ринок «Колос» у м. Миколаїв чим здійснював переміщення потерпілого для зайняття жебрацтвом.

Так, ОСОБА_5 , у вказаний вище спосіб та час період часу, використовуючи безправне положення і уразливий стан ОСОБА_8 , примусив останню займатись під його контролем жебракуванням в місцях значного скупчення людей. Отримані ОСОБА_8 грошові кошти (милостиню) ОСОБА_5 у неї відбирав на свої власні потреби.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 5 до 12 років. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні проти застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив та просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №000938 від 22.10.2024 за ч. 2 ст. 149 КК України.

18.12.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення.

Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: рапортом УМП ГУ НП в Миколаївській області за фактом реєстрації кримінального правопорушення від 21.10.2024; протоколом тимчасового доступу до речей та документів отриманих від ПАТ КБ «Приват Банк» від 29.11.2024; протоколом огляду речей та документів від 29.11.2024; листом від БО «Миколаївський центр соціальної реабілітації» з додатками до нього від 15.11.2024 №11/15; протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки. Відеозапису від 19.11.2024; протокол огляду речей та документів від 19.11.2024; протокол огляду речей та документів від 20.11.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Оцінюючи наведені прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки йому загрожує реальне покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 12 років позбавлення волі. Може незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, оскільки зможе впливати на них з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують його як підозрюваного, тим самим він матиме можливість уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення. Крім того, може вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, оскільки підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, не працює, не має доходу.

Також суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких, за яке передбачено покарання у вигляді від 5 до 12 років позбавлення волі. Крім того, кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу та спрямоване проти волі, честі та гідності особи.

Вказані обставини в своїй сукупності підтверджують, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, він є працездатною особою, тяжкими захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а тому покликання представників органу досудового розслідування та органу прокуратури в цій частині суд вважає обґрунтованими та належно вмотивованими.

Тому з урахуванням обставин справи, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та час його вчинення (в умовах воєнного стану), а також його спрямування (проти волі, честі та гідності особи), суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання про застосування до підозрюваного найжорсткішого за своєю суттю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, суд вважає за необхідне визначити у відповідності до п.3 ч.5 ст.182 КПК України підозрюваному відповідний розмір застави.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено.

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя визначаючи підозрюваному розмір застави вважає, що така має бути співмірною із матеріальним становищем особи та вчиненим ним діянням, а також наслідками, які воно спричинило чи могло спричинити, а тому суд враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 (вчинення кримінального правопорушення спрямоване проти волі, честі та гідності особи), його сімейний стан (неодружений), інші дані про його особу та ризики зазначені судом, які суд вважає обґрунтованими та доведеними, а тому вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800,00 гривень з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами статей 177,178, 182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали становить 60 днів, а саме: з моменту проголошення ухвали з 18 грудня 2024 року до 15 лютого 2025 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 100 (ста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800,00 гривень (триста дві тисячі вісімсот гривень).

У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок підозрюваний звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_5 покладаються такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

- не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками, спеціалістами, експертами стосовно даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1