УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025 Справа №607/4857/25 Провадження №1-кс/607/1492/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання т.в.о. начальника СВ ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 від 08.03.2025 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чорний Острів, Хмельницького району Хмельницької області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, стрільця-зенітника військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Т.в.о. начальника СВ ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000075 від 08.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 КК України звернулась до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , строком на 60 діб.

Клопотання мотивоване тим, що групою слідчих СВ ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000075 за ч.2 ст.345 КК України.

Встановлено, що 08.03.2025 близько 10:10 хв, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 перебуваючи на автодорозі М-19, 331 км. що в межах населеного пункту В. Березовиця Тернопільського району, умисно спричини тілесні ушкодження командиру взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Тернопільській області лейтенанту поліції ОСОБА_8 , під час виконання ним службових обов`язків.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції. При цьому, згідно із ч.10 ст. 62 цього ж Закону поліцейський користується повноваженнями, передбаченими цим законом, незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу.

Згідно ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення.

Так, 08.03.2025, близько 08 год. 00 хв., командир взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції департаменту патрульної поліції в Тернопільській області лейтенант поліції ОСОБА_8 разом із інспектором взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції департаменту патрульної поліції в Тернопільській області лейтенантом поліції ОСОБА_9 , згідно графіку заступили на чергування у складі екіпажу «Юпітер-203» у форменому одязі із спецзасобами та табельною вогнепальною зброєю.

Цього ж дня, близько 10 год. 05 хв., під час несення служби на автодорозі М-19 в межах населеного пункту смт. Велика Березовиця, Тернопільського району, Тернопільської області було виявлено автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Jetta» державний номерний знак НОМЕР_2 , водій якого порушив Правила дорожнього руху України, а тому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , було прийнято рішення про здійснення примусової зупинки вищевказаного транспортного засобу з метою подальшого притягнення до адміністративної відповідальності особу водія.

Надалі, транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Jetta» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , було зупинено на в ділянці автодороги М-19, неподалік 331 км стовпчику, що в межах населеного пункту смт. Велика Березовиця, Тернопільського району, Тернопільської області. В подальшому у ході складання адміністративних матеріалів, ОСОБА_4 поводився агресивно, викрикував до працівників поліції чим перешкоджав виконанню останніми своїх службових обов`язків. Після чого, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_4 , командир взводу №2 роти №4 батальйону УПП ДПП в Тернопільській області лейтенант поліції ОСОБА_8 зробив словесне зауваження останньому з вимогою припинити агресію у сторону працівників поліції. В цей момент у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу ОСОБА_8 тілесних ушкоджень під час виконання ним службових обов`язків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 08.03.2025, близько 10 год. 10 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у ділянці автотодороги М-19, неподалік 331 км стовпчику, що в межах населеного пункту смт. Велика Березовиця, Тернопільського району, Тернопільської області, розуміючи та усвідомлюючи, що перед ним перебуває працівник правоохоронного органу, а саме командир взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції департаменту патрульної поліції в Тернопільській області лейтенант поліції ОСОБА_8 , який одягнений у форменний одяг Національної поліції України, умисно кулаком лівої руки наніс один удар в ділянку обличчя ОСОБА_8 , який виконував свої службові обов`язків, внаслідок якого осатаній впав.

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_4 порушено суспільні відносини, які забезпечують нормальну законну діяльність органів державної влади, особисту недоторканість командира взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції департаменту патрульної поліції в Тернопільській області лейтенант поліції ОСОБА_8 під час виконання ним своїх службових обов`язків, передбачених Законами України «Про Національну поліцію», «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», а також завдано ОСОБА_8 тілесних ушкоджень у вигляді забійної рани підборіддя з пошкодженням слизової оболонки внутрішньої поверхні нижньої губи.

З огляду на наведене слідчий вважає, що у кримінальному провадженні №0000075 від 08.03.2025, наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

08.03.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України.

08.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Слідчий вказує, що підставою до застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні.

Вказані обставини в цілому на думку слідчого свідчать про наявність вищезазначених ризиків, та необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово та відповідно не можливості обрання до нього більш м`якого запобіжного заходу.

У зв`язку із вищевикладеним, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 виконання ним процесуальних обов`язків, запобігання ризикам передбаченим п.п. 1, 3 ст.177 КПК України, слідчий просить клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк 60 діб, з покладенням на нього таких обов`язків: не покидати місце несення служби, що за адресою АДРЕСА_2 , окрім випадків необхідності прибуття до місця укриття; з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подане слідчим клопотання, просив його задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за місцем несення служби цілодобово.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 з приводу задоволення клопотання заперечив, оскільки ризики необґрунтовані належними та допустимими доказами. Просив врахувати, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця-зенітника та застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторони обґрунтовують свою позицію, слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура..

Як вбачається з ч. 1 ст.176 КПК України запобіжними заходами у кримінальному провадженні є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Згідно з ч.ч. 1 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію та майновий стан , наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини , ризик продовження чи повторення протиправної поведінки (ч. 1 ст. 178 КПК України)..

Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих СВ ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000075 від 08.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 08.03.2025 о 10 год. 15 хв., ОСОБА_4 , затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

08.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, тобто в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме:

-протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 08.03.2025;

-протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 08.03.2025;

-протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 08.03.2025;

-протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 08.03.2025;

-протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 08.03.2025;

-довідка із лікувального закладу КНП «ТМКЛ ШД» від 08.03.2025, про наявність тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_8 ;

-консультаційний висновок спеціаліста № 1821 від 08.03.2025;

-протоколом огляду відеозапису від 08.03.2025.

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

При цьому необхідно відзначити, що на даному етапі кримінального провадження стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, а слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті.

Відтак, слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з положенням ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З огляду на вищенаведене та те, що сторона захисту не надала беззаперечних доказів на спростування обґрунтованості підозри, а також беручи до уваги надане ОСОБА_4 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, слідчий суддя приходить до переконання, що надані стороною обвинувачення докази дають достатні підстави вважати, що наявна підозра у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення не є вочевидь необґрунтованою.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що на даний час існують ризики зазначенні у клопотанні слідчого, а саме: що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, що виправдовує застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, що в силу вимог ст.12 КК України є нетяжким злочином. Відтак, усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів та розмір покарання, яке йому загрожує, підозрюваний ОСОБА_4 може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від відповідальності. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також слідчий суддя вважає доведеним ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження, відтак на думку слідчого судді підозрюваний ОСОБА_4 може чинити тиск, а також схиляти потерпілого та свідків до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні.

Відтак слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотання та прокурором у судовому засіданні доведено, а стороною захисту не спростовано, що у даному кримінальному провадженні з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу.

При цьому слідчий суддя враховує доводи сторони захисту з приводу того, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця-зенітника, проте враховуючи характер вчинених кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 менш суворого запобіжного заходу не зможе попередити ризики, визначені у ст. 177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Згідно з вимогами ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що останній уродженця смт. Чорний Острів, Хмельницького району Хмельницької області, зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодружений, на даний час є діючим військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця-зенітника, є учасником бойових дій, раніше не судимий.

За встановлених обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтоване і доведене, а застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в даному випадку відповідатиме обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

Згідно ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно вимогам, визначених ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання під особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотання прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому ст. 199 КПК України.

Таким чином строк тримання особи під домашнім арештом обмежується строком досудового розслідування і виключень з цього не має.

Беручи до уваги вищевикладене, клопотання т.в.о. начальника СВ ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_4 слід задовольнити, застосувавши щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 23 год. 59 хв. 07.05.2025.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 на даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 де і проживає.

З урахуванням наведеного, обставин справи, особи підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту заборонивши підозрюваному ОСОБА_4 , залишати житло за місцем несення служби за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, який на думку слідчого судді є достатнім, забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, визначені даною нормою закону. При визначенні обсягу таких обов`язків слідчий суддя вважає, що визначені слідчим у клопотанні обов`язки є достатніми для забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 193, 194, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання т.в.о. начальника СВ ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту заборонивши підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за місцем несення служби за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки передбачені статтею 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи чи навчання;

- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками, у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали та обов`язків, покладених судом визначити до 23 год. 59 хв. 07.05.2025.

Підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно доставити до місця його перебування за адресою: АДРЕСА_2 , та звільнити з-під варти.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем перебування підозрюваного ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 , негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 14.03.2025 о 13 год. 45 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1