печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна

В С Т А Н О В И В :

07.03.2025 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000801 від 17.08.2022.

Слідчий або прокурор у судове засідання не з`явились, прокурор направила заяву про розгляд клопотання без її участі та задоволення клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали додані до нього, дійшов наступного висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000801 від 17.08.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, а також за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України.

Прокурор зазначає, досудовим розслідуванням встановлено, що посадові та службові особи Міністерства інфраструктури України та Національного агентства з акредитації України, зловживаючи владою та службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди, забезпечують безперешкодне отримання акредитації визначеному колу пов`язаних юридичних осіб, для провадження діяльності із сертифікації колісних транспортних засобів, партій частин та/або обладнання, а також перешкоджають отриманню такої акредитації іншим суб`єктам господарювання, що сприяє монополізації ринку вказаних послуг на користь окремої організованої злочинної групи.

Зокрема встановлено, що службові особи суб`єктів господарської діяльності, уповноважені на сертифікацію транспортних засобів, зловживаючи службовим становищем вносять до офіційних документів завідомо неправдиві відомості та у подальшому подають останні до контролюючого органу, у тому числі до ДПС України, щодо ціни та кількості виданих сертифікатів, створюючи умови для легалізації доходів, отриманих злочинним шляхом.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено кількість реєстраційних операцій першої реєстрації транспортних засобів та операцій з перереєстрації транспортних засобів у зв`язку з переобладнанням за період з 01.01.2021 по 31.12.2021, у яких, серед документів, що надавались для реєстрації, наявний сертифікат відповідності, згідно якого було встановлено, що підприємства оформило наступну кількість сертифікатів:

ТОВ «Рівнестандарт» () - 137 638,

ТОВ «Центр Авто» () - 173 948,

ТОВ «Укр-Тест-Стандарт» () - 166 305,

ТОВ «КСЦ-Конкорд» () - 56 244,

ТОВ «Автотехносервіс» () - 27 250,

ПП «Аєс Стандарт» () - 103190.

При цьому, за аналогічний період з 01.01.2021 по 31.12.2021, у податковій звітності підприємствами відображено значно менша кількість виданих сертифікатів відповідності в порівнянні з вище зазначеними даними.

Відповідно до фінансової звітності, зазначені підприємства звітують про надання сертифікаційних послуг, обов`язкового технічного контролю транспортних засобів за ціною втричі меншою від ринкової, що може свідчити про тіньовий обіг грошових коштів та ухилення від сплати податків, зборів та обов`язкових платежів до державного бюджету України.

Для формального відображення фінансових результатів господарської діяльності вказаних підприємств, в кінці кожного робочого дня в банківській уставні здійснюється оплата по списку осіб, яким підприємствами видано сертифікат відповідності або сертифікат типу.

Офіційна сума оплати за кожен виданий сертифікат коливається від 70 до 100 гривень. І це при тому, що юридичні/фізичні особи за надання такого сертифікату сплачують в лабораторії готівкові кошти у розмірі від 2500 грн. (колісні ТЗ, ввезені з країн Європи), від 5000 до 7000 грн.( колісні ТЗ, ввезені з США).

Тобто, лише незначна частина готівкових коштів, отриманих від замовників послуг в якості оплати вартості послуг (готівкова виручка), в кінці кожного робочого дня вноситься до каси банку для її переказу і зарахування на банківські рахунки підприємства (готівка здається представником підприємства самостійно. У тому числі із застосуванням платіжних пристроїв та через пункти надання фінансових послуг). В результаті, лише та частина готівкових коштів, яка була зарахована на банківський рахунок підприємства, вноситься до розділу виручки і цей показник (сума зарахованої на банківський рахунок виручки) є головним для розрахунку фінансових результатів діяльності підприємства та використовується підприємством для складання фінансових та податкових звітів.

У такий спосіб підприємство уникає відображення в бухгалтерському та податковому обліках реальних фінансових результатів господарських операцій, здійснених в рамках свої господарської діяльності, та зменшує таким чином базу оподаткування (фінансовий результат до оподаткування/ дохід) і, відповідно, зменшується податкове навантаження - сума податкового зобов`язання.

Під час досудового розслідування проведено ряд економічних експертиз, відповідно до яких встановлено, що суб`єктами господарювання не відображені суми доходів від реалізації послуг з сертифікації, які мали бути задекларовані у рядку 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, у зв`язку з чим суб`єкти господарювання занизили податок на прибуток та умисно ухилились від сплати податків.

Встановлено, що відповідно до декларації податку на прибуток за 2021 рік, поданої ТОВ «УКР-ТЕСТ-СТАНДАРТ», задекларовано наступні показники: дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку в сумі 74 932 060 грн. (сума податку на прибуток 983 757 грн.).

Крім того, ТОВ «УКР-ТЕСТ-СТАНДАРТ» у 2021 році задекларовано фінансовий результат до оподаткування у загальній сумі 4 423 500 грн.

Також, згідно відомостей податкової декларації вбачається, що ТОВ «УКР-ТЕСТ-СТАНДАРТ» у 2021 році застосовувало різниці при визначенні об`єкта оподаткування податок на прибуток, оскільки розмір доходу від всіх видів діяльності за рік перевищує 40 000 000 грн.

Розмір задекларованих ТОВ «УКР-ТЕСТ-СТАНДАРТ» складає +1 041 816. Задекларований ТОВ «УКР-ТЕСТ-СТАНДАРТ» об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств за 2021 рік складає 5 465 316 грн.

Відповідно до облікових даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів, територіальними органами з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ, протягом 2021 року здійснено 166 305 перших державних реєстрацій та перереєстрації переобладнаних транспортних засобів на підставі сертифікатів відповідності, оформлених ТОВ «УКР-ТЕСТ-СТАНДАРТ».

Разом з тим, середня вартість послуги з сертифікації колісних транспортних засобів у 2021 році складає 2 314,5 грн. (з ПДВ).

Отже, з урахуванням середньої вартості послуги з сертифікації колісних транспортних засобів у 2021 році, розрахункова сума доходів ТОВ «УКР-ТЕСТ-СТАНДАРТ», отриманих від надання послуг із сертифікації КТЗ (без ПДВ) у 2021 році складає 320 802 345 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «УКР-ТЕСТ-СТАНДАРТ», будучи службовою особою суб`єкта господарської діяльності, у не встановлений досудовим розслідуванням час та дату, але не пізніше 10.01.2022, достовірно знаючи про істинні результати фінансово-господарської діяльності ТОВ «УКР-ТЕСТ-СТАНДАРТ», діючи умисно, з корисливих мотивів порушила вимоги пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, пп. 140.4.4 п. 140.4 ст. 140 Податкового кодексу України (у редакції від 22.12.2021), не відобразила суми доходів від реалізації послуг з сертифікації, які мали бути задекларовані у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за 2021 рік, у зв`язку з чим ТОВ «УКР-ТЕСТ-СТАНДАРТ» занизило податок на прибуток за 2021 рік на суму 56 760 665 грн., а також не задекларувала податкові зобов`язання з ПДВ та занизила ТОВ «УКР-ТЕСТ-СТАНДАРТ» податок на додану вартість, що належить до сплати в бюджет у 2021 році, в сумі 58 225 636 грн., у зв`язку з чим умисно ухилилась від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введеного у встановленому законом порядку.

Унаслідок протиправних дій ОСОБА_4 державі завдано збитків у розмірі 114 986 301 грн.

27.12.2024 ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 являється власником наступного майна:

- автомобіль марки «HONDA CR-V», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ;

- квартира, загальною площею 41 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого ГСУ НП України від 25.02.2025 вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Підставами для накладення арешту, відповідно до вимог КПК, слідчий суддя вважає: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, що арешт може бути накладено у встановленому Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, зокрема, кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Окрім цього, суд накладає арешт на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, слідчий суддя на підставі наданих доказів вважає, що перелічене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, зокрема, що у даному випадку майно, визнане речовими доказами, є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та можуть бути об`єктом кримінально протиправних дій,

Таким чином, за встановлених обставин арешт зазначеного майна відповідатиме меті кримінального провадження та виконуватиме завдання такого заходу забезпечення, як арешт майна, що, зокрема, полягає у збереженні речових доказів та відшкодуванні шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, оскільки у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов.

У цьому випадку, застосування арешту майна полягає у забороні для осіб, у володінні яких воно знаходиться, відчужувати, користуватись та видозмінювати зазначене майно.

Крім цього, вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна враховує і сталу судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави у право володіння майном у вказаному конкретному випадку є законним і обґрунтованим та виправданим, так як воно здійснено відповідно до вимог КПК України та з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства, громади), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому застосовані обмеження стосовно вказаного вище майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Таким чином, судом встановлені підстави для накладення арешту на майно, зокрема, і з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки на даній стадії кримінального провадження для встановлення всіх обставин у справі виправдано втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене, у зв`язку з метою забезпечення збереження вказаного майна як речових доказів та забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження та сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.

Слідчий суддя у даній ухвалі повністю не наводить зміст документів доданих до клопотання (доказів), оскільки він обмежений таємницею досудового розслідування згоду на розкриття якої слідчим, прокурором йому не надано.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження, вчинення будь-яких дій, пов`язаних з виділом, поділом, реєстрацією та перереєстрацією прав власності, вчинення будь-яких інших правочинів із майном, що на праві власності зареєстроване за ОСОБА_4 , а саме:

- автомобіль марки «HONDA CR-V», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ;

- квартира, загальною площею 41 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1