Справа № 404/7485/22
Номер провадження 1-кп/404/408/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року Кіровський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0002975 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Старий Оскол Білгородської області Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді старшого оператора відділення № 2 групи спеціального призначення № 5 роти спеціального призначення № 1 загону спеціальних операцій № 7 військової частини НОМЕР_2 , в порушення вимог п.п.1, 2 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992 р. «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 17.10.1992 р., «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 р., маючи умисел на незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за невстановлених досудовим розслідуванням часу, місця та способу, незаконно придбав бойову ручну осколкову гранату наступальної дії типу «РГД-5», та патрон калібру 5,56 мм, серійний номер « НОМЕР_3 ».

Продовжуючи реалізацію вказаного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, ОСОБА_3 залишив на зберіганні без передбаченого законом дозволу придбані ним бойові припаси: ручну бойову ручну осколкову гранату наступальної дії типу «РГД-5», та патрон калібру 5,56 мм, серійний номер « НОМЕР_3 » за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , до моменту вилучення о 09 год. 04 хв. 02.10.2022 року.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

Крім того, 02.10.2022 року близько 08 год. 30 хв. ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді старшого оператора відділення № 2 групи спеціального призначення № 5 роти спеціального призначення № 1 загону спеціальних операцій № 7 військової частини НОМЕР_2 , перебував за місцем свого проживання, що розташоване серед приватної житлової забудови АДРЕСА_2 , тоді як його дружина ОСОБА_6 перебувала на вулиці на території прилеглій до вищевказаного домоволодіння та спілкувалася з працівниками УПП в Кіровоградській області ДПП, а їхня спільна малолітня донька ОСОБА_7 перебувала у приміщенні вищевказаного будинку. У цей час у ОСОБА_3 виник умисел на вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.

Реалізовуючи вказаний умисел, ОСОБА_3 , маючи при собі одноствольну мисливську самозарядну рушницю моделі «ТОЗ-87-03» 12-го калібру (серійний номер 992478, 1999 року випуску) та бойову ручну осколкову гранату наступальної дії типу «РГД-5», перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, висловлюючись грубою нецензурною лайкою та грубо порушуючи громадський порядок, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення істотної шкоди суспільним інтересам внаслідок безпідставного та з грубими порушеннями застосування вогнепальної зброї, та бажаючи їх настання, а також усвідомлюючи створювану такими діями потенційну небезпеку для життя та здоров`я військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_8 , який на той момент перебував за вищевказаним місцем проживання ОСОБА_3 , здійснив у присутності ОСОБА_8 один постріл вгору із вищевказаної вогнепальної зброї одноствольної мисливської самозарядної рушницю моделі «ТОЗ-87-03» 12-го калібру (серійний номер НОМЕР_4 , 1999 року випуску).

Надалі, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на грубе порушення громадського порядку, нехтуючи загальновстановленими нормами поведінки, демонструючи особливу зухвалість, проявляючи явну неповагу до суспільства та демонстративну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, вийшов із території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 , на проїзну частину дороги, тримаючи при цьому у руках вогнепальну зброю одноствольну мисливську самозарядну рушницю моделі «ТОЗ-87-03» 12-го калібру (серійний номер НОМЕР_4 , 1999 року випуску) та вчиняючи дії, які тривалий час не припиняв, щодо протидії працівникам УПП в Кіровоградській області ДПП, які прибули на виклик з метою виконання службового обов`язку щодо охорони громадського порядку та в цей момент перебували безпосередньо перед вищевказаним домоволодінням, здійснив ще один постріл із вказаної зброї по дорожньому покриттю перед своїм домоволодінням, чим створив реальну загрозу для життя та здоров`я працівників УПП в Кіровоградській області ДПП.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.296 КК України.

2.Позиція сторони захисту за обвинуваченням, висунутим за ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України не визнав, а у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, - вину визнав частково, зазначивши, що не погоджується із кваліфікацією його дій, оскільки на його думку він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України.

Так, він пояснив, що ввечері 01.10.2022, повернувшись з навчань на полігоні та перебуваючи вдома разом кумом ОСОБА_8 , який також є військовослужбовцем, вживав алкогольні напої. Вранці 02.10.2022 близько 08:00 год. він посварився з дружиною, у зв`язку з чим вона викликала працівників поліції, хоча він поводився адекватно та не чіпав її. Оскільки працівники поліції прибули на виклик зі зброєю, він, спочатку не розпізнавши їх через чорний однострій, не був налаштований на спілкування. Розмовляючи з поліцейськими через хвіртку, він був без зброї, а коли між ними виник конфлікт, повідомив, що візьме рушницю та вийде продовжити спілкування. Надалі його дружина разом з дитиною попрямувала до поліцейських, а він залишився з рушницею на подвір`ї домоволодіння. Через деякий час, зрозумівши, що прибули інші екіпажі поліції та перекрили вулицю, він здійснив постріл догори так званий «акт залякування», щоб показати, що він у своєму домі не боїться. У момент пострілу на подвір`я і ніхто не заходив, а калібр патронів, якими була споряджена рушниця, був призначений для полювання на птахів, відтак вважає, що його дії не становили небезпеки для оточуючих, хоча і розуміє, що його дії були протиправними. Працівники поліції не спонукали його скласти зброю, та знаходились на відстані близько 50-60 м від домоволодіння, натомість ОСОБА_8 був посередником між ним та поліцейськими, заспокоював його, говорив, що з поліцейські просто хочуть поговорити з ним, та що потрібно скласти зброю і вийти до них, однак спочатку він відмовився.

Він визнає, що згодом здійснив другий постріл, наполягаючи, що спрямував його догори, оскільки хоча й був у стані алкогольного сп`яніння, проте усвідомлював, що навколо розташоване майно, а поряд можуть знаходитись люди, при цьому він не пам`ятає, де у цей час знаходився ОСОБА_8 , припустив, що поряд з поліцейськими. Зрозумівши надалі, що ситуація загострюється, він зателефонував своєму командиру ОСОБА_9 та попросив приїхати. Командир прибув на місце події приблизно за 20 хвилин, зайшов до будинку, та забравши рушницю запитав чи є у нього інша зброя, на що він відповів, що має гранату у сейфі, приніс та віддав її командиру.

Щодо походження вказаної гранати пояснив, що напередодні знайшов її у лісосмузі навчального полігону, та одразу доповів про цей факт командиру ОСОБА_10 , на що останній наказав здати її до спеціальної кімнати для зберігання зброї. Оскільки він у складі команди повернувся з полігону близько опівночі, черговий відмовився відчинити кімнату для зберігання зброю, вказавши просто покласти зброю в окремій кімнаті, де він залишив свій автомат. Гранату він на виконання наказу командира вирішив здати в понеділок до спецкімнати, тому приніс її додому та поклав до сейфу, доступу до якого ніхто інший не мав. Водночас він наголосив, що видав гранату командиру за першої нагоди, не застосовував її та не носив при собі. Разом з тим, він визнав, що прийняв неправильне рішення, не здавши гранату разом з автоматом, не знав, що це матиме такі наслідки.

Стороною захисту із висунутого обвинувачення за ч.1 ст.263 КК України оспорюється наявність умислу ОСОБА_3 на придбання та зберігання ОСОБА_3 вказаних в обвинуваченні бойових припасів, стверджується про його недоведеність беззаперечними доказами; із висунутого обвинувачення за ч.4 ст.296 КК України сторона захисту оспорює кваліфікуючу ознаку застосування вогнепальної зброї під час хуліганства.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів

Незважаючи на невизнання ОСОБА_3 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та часткове визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, обставини яких встановлено судом, його вина підтверджується дослідженими судом такими доказами:

показаннями свідка ОСОБА_11 , відповідно до яких він за обставин, вказаних в обвинуваченні працював поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП, раніше з обвинуваченим не знайомий. Вранці 02.10.2022 року він із напарником ОСОБА_12 заступили на чергування та близько 08:00 год. на їх службовий планшетний пристрій надійшов виклик з лінії «102» з приміткою «домашнє насильство». Він зв`язався із заявницею, яка повідомила, що її чоловік (надалі ОСОБА_3 ) вживає алкогольні напої та заважає їй з дитиною відпочивати, висловивши прохання посприяти, щоб товариш чоловіка, з яким останній вживає алкоголь, залишив їх будинок. Через декілька хвилин заявниця знову зателефонувала та попросила не виїжджати на виклик оскільки ОСОБА_3 , дізнавшись, що вона викликала поліцію, взяв до рук рушницю, чи є у нього інша зброя їй невідомо. На вказане застереження заявниці він відповів, що екіпаж все одно виїде на виклик та спробує владнати ситуацію. Запросивши допомогу іншого екіпажу поліції, вони з напарником виїхали на виклик до домоволодіння заявниці, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Через деякий час, коли він з напарником, прибувши на місце події, паркували службовий автомобіль, заявниця знову зателефонувала та повідомила, щоб вони поставили автомобіль подалі від будинку, адже ОСОБА_3 агресивно налаштований та має при собі гранату. Припаркувавши службовий автомобіль, він зателефонував заявниці та попросив ОСОБА_3 поспілкуватися з ними, на що той запевняв, що все в порядку та вони з дружиною самостійно все владнають. Він знову попросив ОСОБА_3 скласти зброю та вийти поспілкуватися, проте останній відмовився і сказав: «заходьте, якщо хочете, я дам вам бій!» і поклав слухавку.

Близько 5 хвилин потому на допомогу прибув ще один екіпаж поліції. У цей час з подвір`я вийшов товариш ОСОБА_3 та, поспілкувавшись з його напарником ОСОБА_12 , про що саме він не чув, зайшов до будинку. Через деякий час з подвір`я вийшла заявниця, одразу підійшла до них та почала пояснювати ситуацію, при цьому дуже нервувала, адже у будинку на другому поверсі залишалась її донька, після чого жінку запросили до службового автомобіля. Потім до працівників поліції знову вийшов товариш ОСОБА_3 та повідомив, що не може заспокоїти останнього та забрати у нього зброю, а коли зайшов назад до вказаного домоволодіння, вони почули постріл, що лунав з подвір`я. Він та оточуючі почали побоюватись за товариша ОСОБА_3 , але невдовзі він знову вийшов з подвір`я та з ним все було в порядку.

Надалі з подвір`я, тримаючи у руках рушницю, вийшов ОСОБА_3 , його попросили покласти на землю зброю і він поклав. Він запитав у ОСОБА_3 де граната, на що той відповів, що не має ніякої гранати, однак у цей час його дружина (заявниця), яка перебувала у їх з напарником службовому автомобілі, сказала: «вона у нього в кишені». Після цього ОСОБА_3 узяв до рук рушницю, та, здійснивши постріл у дорожнє покриття прямо перед собою, зайшов назад до подвір`я. У напрямку вказаного пострілу нікого не було, однак він, коли побачив ОСОБА_3 зі зброєю та у момент пострілу, відчував небезпеку.

Через деякий час товариш ОСОБА_3 повідомив, що викликав на вимогу останнього його командира. Прибувши на місце події, командир сам зайшов до будинку, заспокоїв ОСОБА_3 , після чого вийшов з рушницею та гранатою, які поклав на землю. Якого конкретно типу була вказана граната він не пам`ятає. Разом з командиром вийшов ОСОБА_3 , який надалі був затриманий працівниками поліції;

показаннями свідка ОСОБА_12 , відповідно до яких він за обставин, вказаних в обвинуваченні працював поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП, раніше з обвинуваченим не знайомий. Вранці 02.10.2022 року він із напарником ОСОБА_11 заступили на чергування та близько 08:00 год. на їх службовий планшетний пристрій надійшов виклик з лінії «102» з приміткою «домашнє насильство». Зателефонувавши з метою уточнення відомостей про подію до заявниці, вони дізнались, що її чоловік (надалі ОСОБА_3 ) зі своїм товаришем всю ніч вживали алкогольні напої, через що сталася сварка, при цьому чоловік мисливець, має при собі мисливську зброю та, можливо, гранату. Через деякий час, коли він з напарником прибули на місце події, заявниця знову зателефонувала та повідомила, що не може вийти з будинку. Надалі вони з напарником намагалися поспілкуватись з ОСОБА_3 та владнати ситуацію, проте останній на контакт не йшов.

Через деякий час до них вийшов товариш ОСОБА_3 , якого він під час спілкування попросив спробувати заспокоїти ОСОБА_3 та забрати зброю. Коли товариш ОСОБА_3 зайшов назад до подвір`я, вони почули постріл, після чого викликали на допомогу інші екіпажі поліції.

Надалі з домоволодіння до них вийшла заявниця, яка була в стані істерики, оскільки у будинку лишилася її донька. Намагаючись заспокоїти жінку, вони з напарником запросили її до службового автомобіля. Згодом з подвір`я на вулиці вийшов ОСОБА_3 , який щось гучно викрикував, що саме він не пам`ятає, здійснив постріл, як йому здалося, у повітря, та зайшов назад. Після цього на вулицю вийшла малолітня донька заявниці, яку вони також посадили до службового автомобіля.

Надалі до них знову вийшов товариш ОСОБА_3 та повідомив, що зателефонував командиру останнього та попросив його прихати і владнати ситуацію. Близько 10-15 хв. потому на місце події прибув командир ОСОБА_3 , зайшов до будинку і через хвилин 5 вийшов з рушницею та ОСОБА_3 , після чого на місці вже працювала слідчо-оперативна група. Повідомив, що особисто йому ОСОБА_3 не погрожував, та чи прицілювався останній з рушниці в інших працівників поліції він не бачив;

показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , аналогічними за змістом, відповідно до яких, вони за обставин, викладених в обвинуваченні, працювали поліцейськими взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП, з обвинуваченим раніше не знайомі. 02.10.2022 року вони заступили на добове чергування у складі екіпажів патрульної поліції, а саме: ОСОБА_13 у складі 102 екіпажу, ОСОБА_14 101 екіпажу, ОСОБА_15 106 екіпажу. Близько 08:00 год. з радіоефіру поліції дізнались, що екіпажу патрульної поліції 1012 надійшов виклик з приміткою «домашнє насильство» на адресу: АДРЕСА_2 , а також додатково поліцейськими вказаного екіпажу було повідомлено, що особа військовослужбовець ( ОСОБА_3 ) має при собі рушницю та, можливо, гранату. У складі раніше вказаних екіпажів поліції вони з метою підтримки екіпажу 1012 виїхали на місце події та обмежили доступ сторонніх осіб на вул.Авіаційну. Усього на місці події за вказаних обставин знаходилось близько 6 екіпажів поліції.

У той час, як вони прибули на місце події, з подвір`я вийшов товариш ОСОБА_3 та спілкувався з поліцейськими іншого екіпажу, а заявниця (дружина ОСОБА_3 ) перебувала в автомобілі екіпажу 1012. У подальшому товариш ОСОБА_3 декілька разів передавав інформацію від працівників поліції до ОСОБА_3 , однак останній на контакт не йшов, лише декілька разів виходив з подвір`я, щось викрикував та висловлювався нецензурною лайкою.

При цьому свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у своїх показаннях додали, що у той час, як вони вдвох знаходились на визначеній ділянці зазначеної вулиці до них підійшла невідома жінка та поскаржилася, що працівники поліції не вчиняють жодних процесуальних дій за фактом крадіжки її майна, на що вони попросили її звільнити обмежену територію вулиці. У цей момент з подвір`я будинку АДРЕСА_2 вийшов обвинувачений ОСОБА_3 з мисливською рушницею в руках та, присівши на одне коліно, почав прицілюватися в їх бік, що також підтвердив свідок ОСОБА_15 . Оскільки вони знаходилися безпосередньо біля вказаного будинку, вони з метою власної безпеки заховалися за будинком, спостерігаючи за діями ОСОБА_3 .

Надалі, коли ОСОБА_3 повернувся до подвір`я свого домоволодіння, вони (свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ) почули один постріл, а приблизно через 5 хвилин на вулицю вийшли його донька попрямувала до іншого екіпажу поліції. Згодом приблизно через 5 хвилин ОСОБА_3 знову вийшов зі свого подвір`я на вулицю, здійснив ще один постріл у дорожнє покриття на відстані близько 5 м перед собою та повернувся до будинку.

Через 10 хвилин на місце події прибув командир ОСОБА_3 . ОСОБА_9 , який, узгодивши попередньо з працівниками поліції свої дії, попрямував до будинку та через кілька хвилин вийшов, тримаючи в руках раніше вказану рушницю та гранату, а саме, як показав свідок ОСОБА_13 гранату оборонно-наступальної дії «РГД-5», поряд з ним вийшов також ОСОБА_3 . Після цього до ОСОБА_9 підійшли працівники підрозділу поліції особливого призначення та наказали покласти рушницю та гранату на землю, а ОСОБА_3 був затриманий. Кожен із свідків показав, що вказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 порушували громадський порядок, створювали загрозу для життя та здоров`я оточуючих, які були налякані, та фіксували те, що відбувається на відео. Крім того, свідок ОСОБА_13 показав, що здійснений ОСОБА_3 постріл у дорожнє покриття створював реальну загрозу для працівників поліції, що прибули на місце події;

показаннями свідка ОСОБА_8 , відповідно до яких він тривалий час знайомий з ОСОБА_3 , оскільки останній є його кумом та вони разом проходили військову службу. Напередодні викладених в обвинуваченні подій, а саме ввечері 01.10.2022 року він перебував разом із ОСОБА_3 на будівництві (точну адресу об`єкта він не пам`ятає), де вони вирішили трохи відпочити та вжити алкоголь. Надалі ОСОБА_3 запропонував йому поїхати до свого будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , на що він спочатку відповів відмовою через неприязні стосунки з дружиною ОСОБА_3 (надалі ОСОБА_16 ), але потім погодився, оскільки ОСОБА_3 запевнив, що дружини немає вдома. Приїхавши до місця проживання ОСОБА_3 , вони разом повечеряли, вживаючи алкогольні напої, а близько 21:00-22:00 год. він ліг спати в окремій кімнаті вказаного будинку, оскільки дуже сп`янів. Зранку 02.10.2022 року близько 07:40 год. він прокинувся та, викликавши таксі, почав збиратись додому, а ОСОБА_3 прийшов його проводжати. Коли вони разом з ОСОБА_3 чекали таксі, з кімнати вийшла ОСОБА_16 та, маючи неприязне ставлення до нього, почала сваритися через його перебування в їхньому спільному з ОСОБА_3 будинку. Під час сварки ОСОБА_16 ображала та принижувала ОСОБА_3 , тому останній, намагаючись стримати свої емоції запропонував випити алкоголю, на що він погодився, щоб підтримати ОСОБА_3 та допомогти йому заспокоїтись. Надалі ОСОБА_16 , продовживши сварку, почала знімати їх з ОСОБА_3 на відео, глузувала, що вони зранку вживають алкоголь, та всіляко ображала гідність ОСОБА_3 , чого останній не витримав та взяв до рук рушницю, яку приніс з іншої кімнати. Оскільки ОСОБА_3 нервував та не бажав віддавати рушницю, ОСОБА_16 зателефонувала до поліції.

Близько 08:15 год. ОСОБА_16 повідомила, що на місце події прибули працівники поліції та попросять ОСОБА_3 вийти, щоб поспілкуватися з ними, однак оскільки той відмовився, він сам вийшов до них, щоб пояснити ситуацію. Вийшовши на вулицю до поліцейських, він пояснив їм, що ОСОБА_3 військовослужбовець, знаходиться у стані алкогольного сп`яніння (при візуальній оцінці стану сп`яніння за 12-бальною шкалою стан оцінюється на 8), та що сталася сімейна сварка, але ситуація контрольована. Надалі він декілька разів передавав ОСОБА_3 прохання поліцейських вийти поспілкуватися, але останній відмовлявся, у зв`язку з чим працівники поліції, які на той час уже були в складі близько 6 екіпажів, попередили, що у разі повторної відмови ними буде викликано спец-загін поліції. ОСОБА_3 , дізнавшись про вказане попередження, сказав, що згоден вийти з подвір`я лише у присутності його командира, у зв`язку з чим він зателефонував командиру ОСОБА_9 та попросив приїхати. При цьому у його присутності ОСОБА_3 , хоча і був у стані алкогольного сп`яніння, проте поводився адекватно, не стріляв та нікому не погрожував, вдягався та спокійно чекав свого командира.

У той час, коли він спілкувався з працівниками поліції, ОСОБА_3 здійснив постріл на подвір`ї будинку, а також виходив за хвіртку та щось викрикував, чи виходив останній зі зброєю на вулицю він не пам`ятає. Через 10-15 хв. на місце події прибув командир ОСОБА_9 , зайшов до будинку, забрав у ОСОБА_3 рушницю та запитав чи є ще у будинку зброя, на що останній відповів, що є граната у сейфі. Командир наказав ОСОБА_3 принести гранату, після чого приблизно через 5 хв. вони разом вийшли до працівників поліції. При цьому моменту передачі ОСОБА_3 гранати командиру, факту її знаходження за вказаних обставин у сейфі, а також самого факту наявності у ОСОБА_3 гранати він не бачив, оскільки вийшов до поліцейських, вперше дізнався про наявність гранати від ОСОБА_16 за обставин, викладених в обвинуваченні, про можливе джерело її походження йому не відомо;

показаннями свідка ОСОБА_9 , відповідно до яких на час події він обіймав посаду заступника командира роти військової частини НОМЕР_2 , раніше був знайомий з ОСОБА_3 , оскільки останній був його підлеглим. 02 жовтня 2022 року він перебував на місці несення військової служби. У цей час близько 08:00 год. йому надійшов виклик від управління Військової служби правопорядку про те, що його підлеглий військовослужбовець ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання, перебуває у стані алкогольного сп`яніння та відмовляється спілкуватися з працівниками поліції, яких викликала дружина ОСОБА_3 в ході сварки, та вимагає присутності його командира. Прибувши на місце події, він виявив на прилеглій до будинку проїзній частині працівників поліції, які на момент його приїзду були у складі 3 екіпажів, поряд з якими перебувала дружина ОСОБА_3 і товариш останнього ОСОБА_17 . Працівники поліції повідомили йому, що ОСОБА_3 знаходиться у своєму будинку та відмовляється відчиняти двері працівникам поліції, водночас при собі має мисливську рушницю та, можливо, іншу зброю. З`ясувавши ситуацію, він підійшов до подвір`я ОСОБА_3 , постукав у хвіртку, представився, на що останній йому відчинив. Зайшовши до будинку, в приміщенні кухні він побачив «наслідки невеликої вечірки», та ОСОБА_3 , який при собі мав мисливську рушницю. Надалі він попросив ОСОБА_3 віддати йому вказану рушницю, на що той погодився. Після того, як він запитав у ОСОБА_3 чи має той ще якусь зброю, останній пішов до іншої кімнати, приніс та передав йому предмет, схожий на гранату, який він поклав собі до кишені. За зовнішніми ознаками вказаний предмет був схожий за типом на одну з гранат оборонно-наступальної дії «Ф-1» або «РГД-5», точно він не запам`ятав. На озброєнні військової частини, де він та обвинувачений проходили військову службу на час події, гранат типів «Ф-1» та «РГД-5» не було. На запитання звідки ОСОБА_3 взяв вищевказану гранату, той відповів, що знайшов, та не вказав де саме. Надалі, він разом із ОСОБА_3 вийшов до працівників поліції та передав їм відібрані у ОСОБА_3 мисливську рушницю та гранату.

Він не виключає можливості того, що ОСОБА_3 міг знайти вказану гранату на території навчального полігону. Випадків здачі військовослужбовцями боєкомплекту пізніше, ніж у день навчань, не було, та це неможливо, адже суперечить Статуту ЗСУ. Він може позитивно охарактеризувати ОСОБА_3 як військовослужбовця, останній добровільно вступив до лав ЗСУ, а на час події планував обійняти посаду начальника складу військової частини;

рапортом поліцейського від 02.10.2022, згідно з яким 02.10.2022 року о 07:58 год. до поліції надійшло повідомлення зі служби «102» від ОСОБА_6 про домашнє насильство та те, що її чоловік, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння, вживає алкогольні напої з вечора зі своїм товаришем (т.1 а.п.3);

протоколом огляду місця події від 02.10.2022 з фототаблицею, відповідно до якого оглянуто відкриту ділянку місцевості, розташовану напроти домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: мисливську гладкоствольну рушницю «ТОЗ-87-03» 12 калібру № 9924 78і; чотири патрони 12 калібру «TAKHO UKRAINE 12» та один патрон з маркуванням «FN-12» з кейсу вказаної рушниці, а також три патрони «TAKHO UKRAINE 12» та один патрон з маркуванням «FN-12» з підсумку вказаної рушниці; дозвіл на зброю, виданий на ім`я ОСОБА_3 ; корпус гранати РГД-5 з маркуванням «9908-17-71 Т»; підривач УЗРГМ з маркуванням «78-89 УЗРГМ-2 583», які надалі оглянуто, визнано речовими доказами, та на які накладено арешт (т.1 а.п.4-14, 73-74, 75-76, 80);

актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 02.10.2022 та довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 02.10.2022, згідно з якими виявлені та вилучені під час огляду місця події: корпус гранати РГД-5 з маркуванням «9908-17-71 Т» та підривач УЗРГМ з маркуванням «78-89 УЗРГМ-2 583» належать до категорій обмежено небезпечних та небезпечних відповідно, та вимагають заходів безпеки у виді зберігання окремо від засобів підриву (т.1 а.п.15, 16, 17);

заявою ОСОБА_6 від 02.10.2022 про надання слідчому СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_18 добровільного дозволу на проведення огляду належного їй домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та вилучення речових доказів у ході огляду (т.1 а.п.18);

протоколом огляду місця події від 02.10.2022 з фототаблицею, відповідно до якого оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: гільзу з написом «мельничук 12», гільзу з маркуванням «FN-12», гільзу з маркуванням «TAKHO UKRAINE 12»; три патрони з маркуванням «RIO AMMO 12 GA» та один патрон з маркуванням «мельничук 12»; чотирнадцять патронів з маркуванням «TAKHO UKRAINE 12», два патрони з маркуванням «12», один патрон з маркуванням «12-88, RIO AMMO 12 GA», один патрон з маркуванням «IMPULSE 12 UKRAINE»; один патрон калібру 5,45 з маркуванням «LCx18», які надалі оглянуто, визнано речовими доказами, та на які накладено арешт (т.1 а.п.19-33, 66, 67, 72);

протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.10.2022, відповідно до якого 02.10.2022 о 09:00 год. було затримано ОСОБА_3 та здійснено його особистий обшук, в ході якого виявлено та вилучено: спортивну олімпійку чорного кольору марки «аdidas», спортивні штани чорного кольору марки «аdidas», які надалі оглянуто та визнано речовими доказами (т.1 а.п.87, 88, т.2 а.п.6-7);

протоколом отримання зразків для проведення експертизи від 02.10.2022, відповідно до якого було відібрано змиви з кистей обох рук, контрольні змиви та змиви ацетону з кистей обох рук ОСОБА_3 , які надалі оглянуто та визнано речовими доказами (т.1 а.п.87, 88, т.2 а.п.12);

висновком експерта №КСЕ-19/112-22/7935 від 17.10.2022, відповідно до якого надані на дослідження предмети є: корпусом бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГД-5, засобом підриву уніфікованим бойовим підривачем ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), які конструктивно поєднуються між собою по різьбовому з`єднанню та являють собою вибуховий пристрій, що належить до категорії боєприпасів бойову ручну осколкову гранату наступальної дії типу РГД-5. Корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГД-5 містить заряд вибухової речовини 2,4,6-тринітротолуол (ТНТ, тротил). Конструктивно поєднані між собою вказані предмети, надані на дослідження, придатні для здійснення вибуху (після видалення запобіжної чеки та вивільнення важеля на підривачі). (т.1 а.п.95-105);

актом знищення (знешкодження) вибухових матеріалів №89 від 13.10.2022, згідно з яким у ході експертного експерименту було оглянуто та знищено корпус гранати РГД-5 з маркуванням «2908-17-90 Т» та «трикутник-68-73», підривач типу УЗРГМ з маркуванням на спусковому важелі «78-89 УЗРГМ-2 583» (т.1 а.п.108);

висновком експерта №СЕ-19/112-22/8226-БЛ від 11.11.2022, відповідно до якого вилучений 02.10.2022 в ході огляду місця події навпроти домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , предмет, схожий на рушницю, є гладкоствольною вогнепальною зброєю, а саме одноствольною мисливською самозарядною рушницею моделі «ТОЗ-87-03» 12 калібру (серійний номер НОМЕР_4 , 1999 року випуску) промислового виготовлення, яка придатна для стрільби.

Надані на дослідження тридцять чотири предмети, схожі на патрони, є боєприпасами, придатними для стрільби: один предмет малоімпульсним проміжним патроном промислового виготовлення 5,56мм (5,56х45 мм НАТО, .223 Rem), які можуть використовуватись при стрільбі з нарізної зброї калібру .223 Rem («AR-15», «UAR-15», «Steyr AUG», «Beretta AR-70» та ін.); тридцять три предмети є мисливськими патронами 12-го калібру, які використовуються в мисливській гладкоствольній вогнепальній зброї центрального запалення 12 калібру, з них тридцять два патрони промислового виготовлення, один патрон споряджений саморобним способом.

Надані на дослідження три предмети, схожі на гільзи, не є боєприпасами, а є частинами (гільзами з капсулями) від мисливських патронів 12-го калібру промислового виготовлення, які можуть використовуватись для стрільби з гладкоствольної вогнепальної зброї центрального запалювання 12 калібру, та були стріляні з наданої на дослідження рушниці моделі «ТОЗ-87-03» 12 калібру (серійний номер 992478, 1999 року випуску). (т.1 а.п.116-126);

висновками експерта №СЕ-19/112-22/8188-ФХВР від 28.11.2022 та №СЕ-19/112-22/8187-ФХВР від 28.11.2022, відповідно до яких на наданих на дослідження: змивах з рук (чотири предмети-носії з шести) та одязі ОСОБА_3 (спортивні штани чорного кольору з написом «adidas neo», спортивна кофта чорного кольору з написом «adidas neo») виявлено окисники, нітріт, нітрат іони, та дифеніламін (який використовується як стабілізатор бездимних порохів) (т.1 а.п.129-139, 142-149);

протоколами проведення слідчих експериментів від 21.12.2022 з додатками у вигляді оптичних дисків з відеофіксацією, у ході яких за адресою: вул.Авіаційна, м.Кропивницький за участю свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 було відтворено обставини вчинення ОСОБА_3 02.10.2022 кримінальних правопорушень, які відповідають обставинами, вказаним в обвинуваченні та показанням вказаних свідків у суді (т.1 а.п.178-180, 184-187, 190-192, 197-199);

протоколом огляду предмета від 10.10.2022, згідно з яким оглянуто оптичний диск формату «DVD-R» об`ємом 4,7Gb, визнаний речовим доказом, що містить відео-файл «export-4u1fy» формату .mp4 тривалістю 2 год. 6 хв. 43 сек. з фіксацією виїзду працівників УПП в Кіровоградській області ДПП на місце події за обставин, викладених в обвинуваченні (т.1 а.п.208-210);

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування піл впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за зверненням громадянина №219 від 02.10.2022, згідно з яким ОСОБА_3 станом на 12:15 год. 02.10.2022 перебував у стані алкогольного сп`яніння (т.2 а.п.10).

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені вищевказаними доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, розглядаючи кримінальне провадження відповідно до вимог ст.337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, суд вважає із достовірністю встановленими та доведеними викладені у вироку фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень та доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, які кваліфікує:

- за ч.1 ст.263 КК України як придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу;

- за ч.4 ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.

Водночас, суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту щодо недоведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, викладених в обвинуваченні, оскільки вони не знайшли свого підтвердження, а показання обвинуваченого оцінює як такі, що спрямовані на уникнення від визначеної законом відповідальності, з огляду на такі обставини.

1) щодо доведеності вини за ч.1 ст.263 КК України

Суд бере до уваги як докази висновки експертів №КСЕ-19/112-22/7935 від 17.10.2022 (т.1 а.п.93-105), та №СЕ-19/112-22/8226-БЛ від 11.11.2022 (т.1 а.п.114-126), відповідно до яких надані на дослідження предмети є: корпусом бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГД-5 та засобом підриву уніфікованим бойовим підривачем ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), які конструктивно поєднуються між собою по різьбовому з`єднанню та являють собою вибуховий пристрій бойову ручну осколкову гранату наступальної дії типу РГД-5; малоімпульсним проміжним патроном промислового виготовлення 5,56мм (5,56х45 мм НАТО, .223 Rem), який може використовуватись при стрільбі з нарізної зброї калібру .223 Rem («AR-15», «UAR-15», «Steyr AUG», «Beretta AR-70» та ін.), та є боєприпасами, що підтверджує факт наявності предметів злочину, як обов`язкової об`єктивної ознаки складу вказаного кримінального правопорушення.

Водночас, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 09.02.2022 у справі №545/2721/19, Закон України про кримінальну відповідальність визначає юридичні ознаки складу кримінального правопорушення. Обов`язок вирішення питання про кваліфікацію дій винуватої особи під час ухвалення обвинувального вироку покладено на суд. Встановлення ознак предмета злочину суд здійснює на підставі не тільки висновків експерта відповідного фаху, а і змісту інших досліджених доказів щодо встановлення фактичних обставин у справі.

Факт вчинення ОСОБА_3 діяння у формі придбання та зберігання вказаних боєприпасів, як обов`язковий елемент об`єктивної сторони складу вказаного кримінального правопорушення, повністю підтверджено дослідженими доказами, зокрема: протоколами огляду місця події від 02.10.2022 з фототаблицями (т.1 а.п.4-14, 19-33), актом знищення (знешкодження) вибухових матеріалів (т.1 а.п.108), протоколами слідчих експериментів (т.1 а.п.178-180, 184-187, 190-192, 197-199), а також показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , які суд вважає логічними, послідовними, такими, що узгоджуються з іншими дослідженими доказами та з об`єктивними обставинами справи. Разом з тим, суд бере до увагу показання обвинуваченого ОСОБА_3 щодо обставин придбання та факту зберігання ним вказаної в обвинуваченні гранати у сейфі за місцем свого проживання, як такі, що узгоджуються із вказаними дослідженими доказами та підтверджують встановлені під час судового розгляду факти.

Пояснення ОСОБА_3 щодо відсутності умислу на зберігання вказаної в обвинуваченні гранати суд оцінює критично, та не бере до уваги як такі, що спростовуються сукупністю досліджених доказів. Так, суд вважає, що факт здачі обвинуваченим автомату після навчань на полігоні, але залишення при собі гранати, яку він знайшов під час навчань, ніби-то з метою надалі здати до спеціальної кімнати для зберігання зброї, безумовно вказує на наміри ОСОБА_3 використовувати вказаний бойовий припас без відповідного дозволу, який він фактично придбав і зберігав без передбаченого дозволу. Обставини та дії обвинуваченого, які не оспорюються стороною захисту, зокрема факт видачі гранати за обставин та в умовах, коли вона неминуча була би виявлена працівниками поліції, прямо вказують на те, що поведінка ОСОБА_3 щодо зберігання бойових припасів вдома без наявності жодних правових підстав була усвідомленою та цілеспрямованою.

2) щодо доведеності вини за ч.4 ст.296 КК України

Для юридичної оцінки діяння як хуліганства за ст.296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема мотиву явної неповаги до суспільства.

Вирішуючи питання про наявність у діях обвинуваченого елементів складу вказаного кримінального правопорушення, суд враховує, що за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла (п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про хуліганство від 22.12.2006 №10).

Щодо наявності у діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (ч.4 ст. 296 КК України), слід враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

Вогнепальною зброєю вважаються будь-які пристрої заводського чи кустарного виробництва, призначені для ураження живої цілі за допомогою снаряда (кулі, дробу тощо), що приводиться в рух за рахунок енергії порохових газів чи інших спеціальних горючих сумішей, - усі види бойової та іншої стрілецької зброї військового зразка, спортивні малокаліберні пістолети, гвинтівки, самопали, пристосовані для стрільби пороховими зарядами газові пістолети, нарізна мисливська зброя, а також перероблена зброя (пристосована для стрільби кулями іншого калібру), в тому числі обрізи з гладкоствольної мисливської зброї.

Так, судом на підставі сукупності досліджених під час судового розгляду доказів, зокрема безпосередньо з відеозапису (т.1 а.п.208-210), встановлено, та не оспорюється стороною захисту, що ОСОБА_19 , маючи при собі вогнепальну зброю одноствольну мисливську самозарядну рушницю моделі «ТОЗ-87-03» 12-го калібру, здійснючи з неї постріли вгору, з 08 год. 30 хв. 02.10.2022 тривалий час, зі слів самого обвинуваченого близько 40 хвилин, усвідомлюючи протиправність свого діяння, вчиняв дії щодо грубого порушення громадського порядку.

Водночас, показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 підтверджується факт створення ОСОБА_3 за вказаних в обвинуваченні обставин реальної загрози для життя та здоров`я працівників поліції, ОСОБА_8 та інших громадян, який ОСОБА_3 , з урахуванням його пояснень, безсумнівно усвідомлював. Зокрема, свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які перебували за викладених обставин на місці події у складі екіпажів поліції, показали, що ОСОБА_3 виражався нецензурною лайкою, присівши на одне коліно, прицілювався в їх бік, що підтвердив також свідок ОСОБА_15 , після чого здійснював постріли на території подвір`я та у дорожнє покриття перед ним, тоді як навколо перебувало близько 6 екіпажів поліції, що обмежували доступ інших громадян до вказаної вулиці. При цьому ОСОБА_3 під час допиту зазначив, що поліцейські знаходились на відстані близько 50-60 м від його домоволодіння. Разом з тим, судом встановлено, що перший постріл з рушниці було здійснено обвинуваченим на подвір`ї домоволодіння у присутності свідка ОСОБА_8 , що створювало реальну загрозу для життя та здоров`я останнього, підтверджується показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та фактично не заперечується обвинуваченим ОСОБА_3 , оскільки він показав, що не пам`ятає, де під час першого пострілу знаходився ОСОБА_8 , припустив, що поряд із працівниками поліції.

Суд не бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_8 про те, що у його присутності ОСОБА_3 не стріляв та нікому не погрожував, враховуючи характер відносин з обвинуваченим, та оцінює як спрямовані на уникнення останнім передбаченої законом відповідальності.

З огляду на викладене, суд вважає із достовірністю встановленим і доведеним поза розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_3 хуліганства із застосуванням вогнепальної зброї, у зв`язку з чим не відкидає доводи сторони захисту, як такі, що не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд, відповідно до положень ст.66 КК України, визнає наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до положень ст.67 КК України визнає вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.

5. Мотиви призначення покарання

Відповідно до змісту положень ст.50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинне досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так й іншими особами.

У відповідності із загальними засадами призначення покарання, визначеними ст.ст.65, 68 ч.5 КК України, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив тяжкий закінчений умисний злочин проти громадської безпеки та вчинив тяжкий закінчений умисний злочин проти громадського порядку та моральності, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є військовослужбовцем (т.2 а.п.79-82), за місцем служби та проживання характеризується позитивно (т.2 а.п.76), на обліку в закладах з надання наркологічної та психіатричної допомоги не перебуває (т.2 а.п.66, 67), осудний, раніше не судимий (т.2 а.п.69).

Із врахуванням усіх обставин кримінального провадження, раніше зазначених даних про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, одружений, раніше не судимий, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому покарання у виді позбавлення волі межах санкцій ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України.

Однак, за наявності обставини, яка пом`якшує покарання, зважаючи на позитивні характеристики обвинуваченого, враховуючи позицію сторони обвинувачення щодо можливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд відповідно до вимог ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Підстави для застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

5. Вирішення питання щодо майна, на яке накладено арешт, речових доказів та судових витрат, запобіжного заходу до набрання вироком законної сили

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання, зокрема, у виді позбавлення волі. Спеціальна конфіскація застосовується на підставі, в тому числі, обвинувального вироку суду.

У пункті 4 ч.1 ст.96-2 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, в тому числі були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Згідно з п.1 ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому, гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

У якості речового доказу у кримінальному провадженні визнано мисливську гладкоствольну рушницю «ТОЗ-87-03» 12 калібру №9924 78і (т.1 а.п.75-76), яка була використана при вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, та містить його сліди, передана на зберігання до камери зберігання речових доказів Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області.

Оскільки зазначений речовий доказ був використаний як засіб і знаряддя вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, про що вказано у обвинуваченні, він належить обвинуваченому, що останній підтвердив під час судового розгляду, відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.96-1, п.4 ч.1 ст.96-2 КК України, п.1 ч.9 ст.100 КПК України, він підлягає спеціальній конфіскації.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. Відтак накладений ухвалами слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 04.10.2022 (т.1 а.п.72, 80) на речі, вилучені в ході оглядів місць події, які визнано речовими доказами, арешт підлягає скасуванню.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- за ч.4 ст.296 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_3 , відповідно до ч.5 ст.72 КК України, у строк відбування покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, з 05.10.2022 року по 20.10.2022 року включно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 9439 грн.

Речові докази:

мисливську рушницю (т.1 а.п.75-76) примусово безоплатно вилучити у власність держави, застосувавши спеціальну конфіскацію;

дозвіл на зброю, патрони, одяг (т.1 а.п. 67, 75-76, 88) повернути ОСОБА_3 ;

фрагменти корпусу гранати та підривача, гільзи, змиви з рук (т.1 а.п.67, 75-76, 83, 88) знищити;

оптичний диск (т.1 а.п.209, 210) зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 04.10.2022 (т.1 а.п.72, 80) на речі, вилучені в ході оглядів місць події, які визнано речовими доказами, долю яких вирішив суд, скасувати.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1