УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м. Київ

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, про продовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який здобув середню освіту, не працює, одружений, має трьох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 32 ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 17.03.2023,

за участю:

секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 32 ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 17.03.2023 року.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що Слідчим управління Головного управління Національної поліції в Київській області, за процесуального керівництва прокурорів Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000026 від 17.03.2023 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 32 ч. 1 ст. 263 КК України.

В рамках даного провадження 02.10.2024 ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України працівниками правоохоронних органів, тим самим кримінальну протиправну діяльність останнього припинено.

02.10.2024 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 32 ч. 1 ст. 263 КК України.

03.10.2024 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 29.11.2024 року включно, із визначенням застави у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240, 00 грн (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

У свою чергу, постановою керівника Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 19.11.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000026 від 17.03.2023 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 32 ч.1 ст. 263 КК України, продовжено до трьох місяців, тобто до 02.01.2025 року.

Також слідчий у своєму клопотанні зазначає, що ризики, які існували на момент застосування щодо підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати, а відтак, наразі є необхідність у продовженні застосування вказаного запобіжного заходу з огляду на достатність підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Таким чином, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність у продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_3 .

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засідання клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_3 підтримав та просив задовольнити із зазначених у ньому підстав. Також звернув увагу, що останньому інкримінується вчинення 4 епізодів протиправної діяльності, що підтверджується зібраними слідством доказами. Підтвердив, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000026 від 17.03.2023 продовжено до 02.01.2025 року. Також зазначив, що розмір пропонованої слідчим застави відповідає розміру коштів, що були отримані ОСОБА_3 за продаж зброї та боєприпасів. Разом з тим, прокурор переконаний, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні просив повернути клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 32 ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 17.03.2023 року, враховуючи, що органом досудового розслідування порушено строк звернення до слідчого судді із даним клопотанням. Так, адвокат вказує, що вказане клопотання датоване 21.11.2024, однак подане до суду лише 26.11.2024, тобто за 3 дні до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.10.2024, якою визначено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 до 29.11.2024 року.

Також захисник зауважив, що ризики, якими сторона обвинувачення обґрунтовує необхідність продовження стосовно підзахисного ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не доведені. Так, з огляду на введення в Україні воєнного стану ризик переховування ОСОБА_3 шляхом виїзду закордон повністю нівелюється. Також не є доведеним і ризик знищення, псування, пошкодження речей та документів, які мають значення для даного кримінального провадження, оскільки такі докази вже зафіксовані органом досудового розслідування та перебувають у розпорядженні сторони обвинувачення. Крім того, зі змісту самого клопотання вбачається, що жодних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на пошук нових доказів, слідством не планується проводити з огляду на те, що всі докази вже отримані.

В контексті ризику незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_3 на свідків захисник зазначив, що органом досудового розслідування не зазначено, які саме дії останнього дають підстави вважати, що ним вчиняється тиск на осіб, яким відомі обставини вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. Більше того, єдиним по суті свідком є ОСОБА_7 , вплив на якого неможливий з огляду на його тісну співпрацю з органом досудового розслідування.

Крім того, захисник просив слідчу суддю врахувати міцність соціальних зв`язків ОСОБА_3 , наявність родини та трьох малолітніх дітей на утриманні, які потребують постійного догляду та піклування, наявність постійного місця проживання разом з родиною у Київській області, відсутність даних про судимості, а також відсутність достатнього майна для внесення застави у пропонованому розмірі - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Враховуючи наведене, захисник просив відмовити у задоволенні клопотанні слідчого та застосувати до підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або зменшити розмір застави до мінімальної межі за вчинення особою тяжкого злочину - 20 розмірів прожиткового мінімуму.

Підозрюваний ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав свого захисника.

Вислухавши думку учасників провадження, ретельно дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження №0000026 від 17.03.2023, а також надані захисником у судовому засіданні документи, слідча суддя прийшла до таких висновків.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В силу ч. 2 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

У свою чергу, слідчий суддя у відповідності до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Як вбачається зі змісту клопотання та долучених до нього матеріалів, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.10.2024, якою до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначено строк дії до 29.11.2024 року.

Враховуючи, що кримінальний процесуальний закон не передбачає можливості повернути клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його ініціатору у разі порушення ним передбачених строків звернення із клопотанням, натомість зобов`язує слідчого суддю розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідча суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про повернення клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 та вважає необхідним розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою по суті.

Так, в ході судового розгляду клопотання встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області, за процесуального керівництва прокурорів Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000026 від 17.03.2023 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 32 ч. 1 ст. 263 КК України.

В рамках даного провадження 02.10.2024 ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч. 1 ст. 32 ч.1 ст. 263 КК України.

03.10.2024 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 29.11.2024 року включно, із визначенням застави у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У свою чергу, постановою керівника Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 19.11.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000026 від 17.03.2023 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 32 ч.1 ст. 263 КК України, продовжено до трьох місяців, тобто до 02.01.2025 року.

Так, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_3 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідча суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже, про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 32 ч. 1 ст. 263 КК України. При цьому, висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_3 до вчинення даного кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованим.

Враховуючи, що слідча суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язана на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчої судді є всі підстави для висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 32 ч. 1 ст. 263 КК України.

Враховуючи конкретні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, вагомість доказів наявності обґрунтованої підозри у вчиненні даного злочину, характер його вчинення, покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, дані про особу ОСОБА_3 , слідча суддя дійшла висновку, що встановлені при застосуванні запобіжного заходу ОСОБА_3 ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та на даний час не зменшилися.

Так, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Даний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_3 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, оскільки інкримінований останньому злочин є тяжкими та передбачає можливість застосування до винної особи покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років, а відтак, останній, будучи обізнаним щодо міри покарання, що йому загрожує у разі визнання його судом винуватим, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Крім того, підозрюваний ОСОБА_3 , користуючись ситуацією в країні, має змогу переховуватися від органів досудового розслідування, зокрема, в місцях постійного проведення бойових дій, місцях непідконтрольних органам державної влади України.

Також слідча суддя вважає доведеним ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінальних правопорушень. Враховуючи вищевикладене, у випадку обрання стосовно ОСОБА_3 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, останній, достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_3 може спілкуватися з невстановленими особами з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності та зможе надавати допомогу іншим причетним особам у переховуванні від органу досудового розслідування.

У свою чергу, наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_3 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних даних свідків, які надали органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, у зв`язку з чим останній, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від наданих показань.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слід прийти до висновку, що у випадку обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, це може привезти до вчинення останнім інших кримінальних правопорушень, а вдітак наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 1 77 КПК України.

Таким чином, враховуючи характер інкримінованого підозрюваному ОСОБА_3 кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 32 ч. 1 ст. 263 КК України, є всі підстави вважати, що підозрюваний може полишити місце свого постійного проживання, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинятиме дії, спрямовані на знищення, пошкодження, псування речей та документів, які мають важливе значення для кримінального провадження та стосуються обставин, що підлягають доказуванню, незаконними засобами через залякування або іншим чином впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, а відтак, з метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідча суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого ОСОБА_2 , та на які вказав прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні.

Разом з тим, більш м`які запобіжні заходи, такі як застава, особисте зобов`язання чи порука із покладенням на підозрюваного ОСОБА_3 відповідних обов`язків, не усунуть ризик тиску на свідків у кримінальному провадженні, оскільки при таких запобіжних заходах, забороняючи спілкування з конкретними особами, орган досудового розслідування розкриває їх дані, що на даній стадії розслідування є недопустимим.

Так, доводи захисника ОСОБА_6 щодо можливості застосування щодо підзахисного ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту, не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду. На переконання слідчої судді, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, пропонований захисником, не забезпечить належної поведінки підозрюваного ОСОБА_3 та не убезпечить орган досудового розслідування від настання ризиків, встановлених у судовому засіданні.

Оцінюючи в сукупності надані докази та встановлені в судовому засіданні обставини, а також враховуючи доводи сторони захисту та сторони обвинувачення, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_3 є таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому, підлягає задоволенню.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, в сукупності свідчать, що застосування менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_3 .

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, та визначаючи розмір застави, суд у відповідності до вимог закону повинен навести аргументи на користь того, що застава саме у такому розмірі спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, з урахуванням вказаного прокурором розміру шкоди у кримінальному провадженні, слідча суддя вважає, що ОСОБА_3 слід визначити заставу у розмірі 50 (п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) гривень 00 копійок, враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі його сплати ОСОБА_3 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу. При цьому слідча суддя відхиляє доводи сторони обвинувачення щодо необхідності визначення підозрюваному ОСОБА_3 розміру застави у сумі 214 720 грн. 00 коп., з огляду на його непомірність для даної особи.

Враховуючи наведене, слідча суддя приходить до висновку, що такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_3 слідча суддя не вбачає.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 32 ч. 1 ст. 263 КК України, застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, позбавить орган розслідування можливості в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти його спілкуванню з іншими учасниками провадження, здійснення останнім впливу на свідків та потерпілого з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню вчиненню необхідних процесуальних дій та виконанню процесуальних рішень.

Отже, слідча суддя, вважаючи, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 32 ч. 1 ст. 263 КК України, а також ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 32 ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 17.03.2023 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 197 КПК України визначити строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_3 під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 02 січня 2025 року.

На підставі наведено та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 369-372 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 02 січня 2025 включно.

Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 50 (п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві,

,

МФО: 820172,

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,

р/р: № UA1012089,

призначення платежу: застава за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року у справі (№761/44177/24, провадження №1-кс/761/29218/2024).

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду (залежно від стадії кримінального провадження) за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання, роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками ОСОБА_7 ,, ОСОБА_8 ,, ОСОБА_9 у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 2 (два) місяці з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави в розмірі, визначеному судом.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали оголосити 29 листопада 2024 року об 11 год. 40 хв.

Слідча суддя ОСОБА_1