Справа № 145/1837/24
Провадження №11-сс/801/979/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2024, якою продовжено підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, -

встановив:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2024 задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 08 лютого 2025 року включно, із одночасним визначенням застави в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд послався на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинене, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення подібного характеру. Також врахував, що ОСОБА_8 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, офіційно не працює, не має стійких соціальних зв`язків.

В апеляційній скарзі захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про постановлення нової ухвали, якою скасувати ухвалу слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 10 грудня 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід - домашній арешт в нічну пору доби в період з 22.00 год. до 07.00 год. ранку за адресою: АДРЕСА_1 .

У випадку залишення відносно підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити розмір застави для підозрюваного ОСОБА_8 , у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вимоги обґрунтовує тим, що прокурор та слідчий в судовому засіданні не довів наявність ризиків та обставин, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 , може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, так, як метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків, однак з моменту вчинення кримінального правопорушення і до розгляду даного Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підозрюваного ОСОБА_8 , жодних письмових процесуальних обов?язків у даному кримінальному провадженні прокурор та слідчий чи будь-яка посадова особа на нього не покладала.

Слідчий в своєму клопотанні та суд зазначають про тяжкість вчиненого кримінального правопорушення підозрюваним ОСОБА_8 та міру покарання. Проте, сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується підозрюваному ОСОБА_8 , не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки це суперечить презумпції невинуватості, а тому небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку.

При винесенні ухвали Тиврівським районним судом Вінницької області від 10 грудня 2024 року щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 :, судом не враховано, що ОСОБА_8 має постійне місце реєстрації та місця проживання в м. Вінниці; ??працює без відповідного оформлення; ??до затримання мав належну процесуальну поведінку у даному кримінальному провадженні.

Також посилається на максимальний розмір застави, яка є завідомо не помірною для її внесення, як самим підозрюваним ОСОБА_8 та його близькими родичами та друзями. Дана застава не може бути внесена із-за занадто значної її величини.

Захисник - адвокат ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового засідання; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга- задоволенню - не підлягає.

Як убачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, в умовах воєнного стану на території України, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, перебуваючи на волі може переховуватись від суду, впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Колегія суддів вважає, що продовження строку тримання під вартою виконано у відповідності до вимог ст.ст.184,199 КПК України та містить суть обвинувачення, обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:

- наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України;

- існують ризики, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинене, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення подібного характеру, тому зміна запобіжного заходу на більш м`який не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обставини, на які посилається сторона захисту, не є тими безумовними підставами, які слугують підставами для зміни запобіжного заходу, не спростовують ризиків, наведених прокурором у клопотанні, які вважав доведеними суд.

З висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки сукупність встановлених судом та перевірених під час апеляційного розгляду обставин вказує на доцільність продовження раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зможе запобігти існуючим ризикам.

За таких обставин, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 та запобігти ризикам, доведеним прокурором.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд апеляційної інстанції вважає, що, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Наявність постійного місця проживання, працевлаштування без відповідного оформлення, колегія суддів враховує, проте не вважає ці обставини визначальними та непереконливими, оскільки вони не свідчать про те, що для підозрюваного буде стримуючими факторами та здатними вплинути на його процесуальну поведінку чи зменшити встановлені ризики.

Крім того, судом першої інстанції не завершено судовий розгляд кримінального провадження, а тому строк тримання під вартою підозрюваному ?? ОСОБА_8 вірно продовжено за наявності ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначив альтернативний запобіжний захід у виді застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених кримінально-процесуальним законом, підстав для зменшення якого колегія суддів не вбачає.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст.182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 5 статті 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається у межах, зокрема щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На думку суду апеляційної інстанції, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , характеру кримінального правопорушення, суд при визначенні розміру застави прийшов до вірного висновку, визначивши ОСОБА_8 заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним, як про це зазначає адвокат в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, розмір застави повинен бути помірним та пропорційним щодо конкретної людини та обставин, вчиненого ним кримінального правопорушення, тому суддя дійшов правильного висновку щодо розміру застави.

На думку колегії суддів, запропонований захистом розмір застави не зможе гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Відсутність у обвинуваченого необхідної суми грошей для внесення визначеної судом застави не може гарантувати її внесення при визначенні меншого розміру застави, оскільки відсутні відомості щодо працевлаштування ОСОБА_8 та наявності у нього доходів.

Мотиви адвоката в апеляційній скарзі щодо непомірного розміру застави самі по собі не можуть бути єдиним обґрунтуванням застосування щодо ОСОБА_8 меншого розміру застави, оскільки розмір застави визначається з урахуванням також сукупності інших обставин.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2024, якою продовжено підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 08 лютого 2025 року включно, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4