Справа № 686/216/25
Провадження № 1-в/686/79/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за поданням державної установи «Райківецька виправна колонія (№ 78)» про приведення вироку у відповідність до нового закону щодо засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

встановив:

Вироком Хмельницького апеляційного суду від 27 січня 2023 року ОСОБА_4 засуджений за ст.ст. 15 ч. 2 і 185 ч. 3, ст. 185 ч. 3 КК України та йому призначено покарання: за ст.ст. 15 ч. 2 і 185 ч. 3 КК України 3 роки позбавлення волі, за ст. 185 ч. 3 КК України 4 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Покарання відбуває в ДУ «Райківецька виправна колонія (№ 78)».

Начальник державної установи «Райківецька виправна колонія (№ 78)» ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням про приведення вищевказаного вироку відносно засудженого ОСОБА_4 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон № 3886-IX).

В судове засідання представник установи виконання покарань та засуджений не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, подання підтримують. У відповідності до ч. 5 ст. 539 КПК України суд розглядає справу за їх відсутності, проти чого не заперечив прокурор.

Заслухавши думку прокурора, який проти задоволення подання не заперечив, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон № 3886-IX, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до вироку Хмельницького апеляційного суду від 27 січня 2023 року кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 15 ч. 2 і 185 ч. 3, ст. 185 ч. 3 КК України, ОСОБА_4 вчинив у 2021 та 2022 роках.

Статтею 7 Закону України від 15 грудня 2020 року № 1082-IX «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01 січня 2021 року встановлений у сумі 2270 грн. та відповідно 50 відсотків від його розміру становить 1135 грн.

Статтею 7 Закону України від 02 грудня 2021 року № 1928-IX «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01 січня 2022 року встановлений у сумі 2481 грн. та відповідно 50 відсотків від його розміру становить 1240 грн. 50 коп.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX на момент вчинення ОСОБА_4 злочинів, передбачених ст.ст. 15 ч. 2 і 185 ч. 3, ст. 185 ч. 3 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив: в 2021 році 2270 грн. (1135 х 2); в 2022 році 2481 грн. (1240,5 х 2).

Як убачається з вироку суду ОСОБА_4 вчинив такі крадіжки (замах на крадіжку) належного потерпілим майна:

-16 жовтня 2021 року таємно викрав належне ОСОБА_6 майно на загальну суму 1726 грн.,

-10 грудня 2021 року намагався викрасти належне ОСОБА_7 майно на загальну суму 3011 грн. 07 коп.,

-08 січня 2022 року таємно викрав належне ОСОБА_8 майно на загальну суму 680 грн.,

-18 січня 2022 року таємно викрав належне ОСОБА_9 майно на загальну суму 9316 грн. 33 коп.,

-05 лютого 2022 року таємно викрав належне ОСОБА_10 майно на загальну суму 548 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи, що вартість таємно викраденого ОСОБА_4 майна за епізодами крадіжок майна потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 становить 1726 грн., 680 грн. та 548 грн. відповідно, тобто ці суми менші за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2270 грн. в 2021 році та 2481 грн. в 2022 році відповідно, тому, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, вчинені ОСОБА_4 діяння не підпадають під кримінально карані діяння, передбачені Особливою частиною КК України.

Наведене вище свідчить про те, що ОСОБА_4 засуджений за діяння, караність яких на цей час законом усунена, а тому відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України він підлягає звільненню від покарання, призначеного вироком Хмельницького апеляційного суду від 27 січня 2023 року за ст. 185 ч. 3 КК України (за епізодами крадіжок майна потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ), у зв`язку із усуненням законом караності діянь, за які він був засуджений.

За епізодами замаху на крадіжку майна потерпілого ОСОБА_7 та крадіжки майна потерпілого ОСОБА_9 вартість таємно викраденого ОСОБА_4 майна становить 3011,07 грн. та 9316,33 грн. відповідно, тобто ці суми більші за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України в 2021 та 2022 роках настає кримінальна відповідальність, а саме 2270 грн. та 2481 грн. відповідно, тому в цій частині він звільненню від призначеного судом покарання не підлягає.

З урахуванням наведеного ОСОБА_4 слід вважати засудженим вироком Хмельницького апеляційного суду від 27 січня 2023 року за ст.ст. 15 ч. 2 і 185 ч. 3 КК України (за епізодом замаху на крадіжку майна потерпілого ОСОБА_7 ), ст. 185 ч. 3 КК України (за епізодом крадіжки майна потерпілого ОСОБА_9 ), із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

При цьому суд враховує висновок Верховного Суду про застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК України з урахуванням положень Закону № 3886-IX, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24).

Керуючись ст. 74 ч. 2 КК України, ст.ст. 377, 534, 537, 539 КПК України,

ухвалив:

Подання задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити від покарання, призначеного вироком Хмельницького апеляційного суду від 27 січня 2023 року за ст. 185 ч. 3 КК України (за епізодами крадіжок майна потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ), у зв`язку із усуненням законом караності діянь, за які він був засуджений.

Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Хмельницького апеляційного суду від 27 січня 2023 року за ст.ст. 15 ч. 2 і 185 ч. 3 КК України (за епізодом замаху на крадіжку майна потерпілого ОСОБА_7 ), ст. 185 ч. 3 КК України (за епізодом крадіжки майна потерпілого ОСОБА_9 ), із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: