Провадження №1-кс/522/6459/24
У Х В А Л А

11 грудня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених відповідальних осіб Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону та Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою бездіяльність прокурорів стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій просить визнати бездіяльність посадових осіб Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону та Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання від ОСОБА_3 заяв від 14.11.2024 року стосовно службових осіб ОСОБА_4 , які вчинили протиправні дії стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

У скарзі вказується, що 11.11.2024 року ОСОБА_5 під час руху на транспортному засобі було незаконно затримано працівниками ТЦК, йому навіть не було надано змоги повідомити про своє затримання близьким чи колегам адвокатам. Жодного правопорушення, яке б давало підставу утримувати гр. ОСОБА_5 більше 3-х годин останній не вчиняв.

ОСОБА_3 , надаючи правову допомогу ОСОБА_6 , зайшов на територію ТЦК, де йому погрожували фізичним насильством та принижували його гідність, не давали можливості виконати обов`язки адвоката.

Скаржник вважає, що в діях військових службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 146 ч. 3, ст. 397 ч. 2, ст. 398 ч. 2, 424-1 ч. 1, ст. 15, ст. 400 КК України, у зв`язку з чим скаржник звернувся до керівників Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону та Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону з відповідною заявою, проте відомості до ЄРДР внесено не було, що і стало підставою для звернення зі скаргою до слідчого судді.

В судовому засіданні скаржник наполягав на задоволенні скарги.

Прокурор у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та правовідносини які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

Слідчим суддею встановлено, що 14 листопада 2024 року ОСОБА_3 звернувся до керівників Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону та Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону з заявою, в якій просив притягнути до кримінальної відповідальності відповідальних службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , з причини того, що 11.11.2024 року ОСОБА_5 під час руху на транспортному засобі було незаконно затримано працівниками ТЦК, йому навіть не було надано змоги повідомити про своє затримання близьким чи колегам адвокатам. Жодного правопорушення, яке б давало підставу утримувати гр. ОСОБА_5 більше 3-х годин останній не вчиняв. Крім того, ОСОБА_3 , який з`явився до ТЦК надати правову допомогу, не надали таку можливість, а напроти заважали це зробити, погрожуючи фізичним насильством та принижуючи гідність.

Як вбачається з заяви ОСОБА_3 , жодних доказів щодо викладених у його заяві тверджень, до неї не додано, єдиними додатками є копія свідоцтва про право не заняття адвокатською діяльністю та копія перепустки до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону України «Про поліцію» за зверненням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів Служби безпеки України або розвідувальних органів України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, беруть участь у здійсненні заходів щодо оповіщення військовозобов`язаних та резервістів спільно з представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також здійснюють адміністративне затримання та доставлення до цих центрів та органів призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі невиконання під час мобілізації громадянином обов`язків, передбачених частинами першою, третьою статті 22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до вимог ч. 1 статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п.1 ч.1ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з ч. 2ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5ст. 214 КПК України).

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Разом з цим, у разі невнесення відомостей (бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР) заявник має право оскаржити таку відмову до слідчого судді.

Так, відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року в справі №818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому, у розрізі такої думки Великої Палати Верховного Суду, слідчий суддя повинен з`ясувати наведені обставини судом касаційної інстанції, як такі, що підлягають установленню, у обсязі наявних та поданих до суду доказів, на час розгляду скарги.

В даному випадку, дослідивши скаргу заявника та зміст повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для внесення відомостей до ЄРДР, так як заява не містить відомостей про можливе вчинення кримінального правопорушення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки викладені у ній твердження жодним чином не підтверджені, у судовому засіданні скаржником також не надано слідчому судді будь-яких підтверджуючих матеріалів стосовно обставин, викладених у скарзі, а тому скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.303-309, 369, 372, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених відповідальних осіб Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону та Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1