Справа №766/3011/17
У Х В А Л А

про закриття кримінального провадження

12.03.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

ОСОБА_4

обвинувачених (в режимі відеоконференції): ОСОБА_5

ОСОБА_6

захисників: ОСОБА_7

(в режимі відеоконференції): ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона, проведеного в режимі відеоконференції з Державною установою «Миколаївський слідчий ізолятор», з розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 12.06.2016 під №0003104 (об`єднаного з кримінальними провадженнями під №0006486 від 20.11.2016, №0002010 від 06.06.2018, №0003808 від 20.10.2018, №0002837 від 08.12.2018, №0000029 від 04.01.2019, №0001336 від 24.04.2019, №0002028 від 22.06.2019 №0002902 від 03.09.2019, №0003555 від 28.10.2019, №0000588 від 03.08.2021, №0002065 від 16.09.2019) за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190, ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 360 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190, ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою

На розгляді Херсонського міського суду Херсонської області перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190, ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 360 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190, ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України.

01.03.2022 м. Херсон було окуповано військами рф, внаслідок чого рішенням зборів суддів Херсонського міського суду Херсонської області від 07.03.2022 роботу Херсонського міського суду Херсонської області зупинено, проте рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 роботу Херсонського міського суду Херсонської області відновлено з 01.06.2023, а датою початку процесуальної діяльності суду визначено 12.06.2023.

Під час судового засідання обвинуваченим ОСОБА_6 за наслідками роз`яснення відповідного права судом, було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження відносно нього в частині епізодів у зв`язку з набуттям чинності 09.08.2024 Законом України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Прокурор вважала за можливе вирішити питання щодо закриття кримінального провадження з підстав визначених обвинуваченим.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує (ч. 3 ст. 479-2 КПК України).

Отже клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає вирішенню до закінчення судового розгляду в даному кримінальному провадженні.

ІІ. Встановлені судом обставини

1. ОСОБА_6 03.09.2016 близько 17:00 години, знаходячись в кв. АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що малолітній ОСОБА_9 за його діями не спостерігає, таємно, повторно, з комп`ютерного столу в дитячій кімнаті, шляхом вільного доступу викрав війно, яке перебувало у користуванні ОСОБА_10 та належить потерпілій ОСОБА_11 , а саме: мобільний телефон марки «Bravis NEXT White», вартість якого становить 900 гривень, після чого покинув квартиру за вищевказаною адресою із зазначеним майном, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

2. Також ОСОБА_6 14.09.2016 близько 17:40 години, знаходячись біля будинку №8 по вул. Кутузова в м. Херсоні, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, шляхом обману малолітнього ОСОБА_12 під приводом подивитись та обіцяючи повернути пізніше, скориставшись тим, що ОСОБА_12 внаслідок свого малолітнього віку не міг правильно оцінити та розуміти зміст і характер його дій, заволодів майном, яке перебувало у користуванні ОСОБА_12 та належить потерпілій ОСОБА_13 , а саме золотим хрестиком вагою 2 г, 585 проби, вартість якого складає 1 241,42 гривень, обернув його на свою користь та не маючи на меті повертати його, зник у невідомому напрямі, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму.

3. Крім того ОСОБА_6 24.05.2017 близько 15:00 години, знаходячись на території загальноосвітньої школи №31, яка знаходиться за адресою: пр. Ушакова 79-а в м. Херсоні, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, шляхом обману малолітнього ОСОБА_14 під приводом здійснення телефонного дзвінка з подальшим поверненням, заволодів мобільним телефоном марки «Самсунг GТ 18552», чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 ; ІМЕІ НОМЕР_2 , вартістю 1 300 гривень, який перебував у користуванні ОСОБА_14 та належав потерпілій ОСОБА_15 , та заздалегідь не маючи наміру його повернути, покинув місце скоєння злочину, розпорядившись майном потерпілої на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

4. ОСОБА_6 22.10.2018 близько 12:05 години, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , переслідуючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, повторно, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу на кухні зі столу викрав планшет марки «Lenovo», моделі «Tab3 710L», вартістю 1 649,67 гривень, чим спричинив ОСОБА_16 матеріальну шкоду на вказану суму.

5. Також ОСОБА_6 14.09.2019 в денний час доби (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, викрав майно, яке належить ОСОБА_17 , а саме:праску марки «Philips» модель: GC 2142, вартість якої могла становити 701,10 гривень; перукарську машинку марки «Hoffen» модель: НС-9138, вартість якої могла становити 180,54 гривень, після чого покинув місце вчинення злочину з викраденим майном та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, в результаті чого заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 881,64 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

ІІІ. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали

09.08.2024 набув чинності Закон України 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме: 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувальних актів вбачається, що суспільно-небезпечні діяння, вчинені ОСОБА_6 , які мали місце 03.09.2016, 22.10.2018 та 14.09.2019 підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 185 КК України та вчиненні 14.09.2016 та 24.05.2017, підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 190 КК України.

Станом на 01.01.2016 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1 378 гривень, а 50 відсотків від його розміру становили 689,00 гривень.

Станом на 01.01.2017 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1 600 гривень, а 50 відсотків від його розміру становили 800,00 гривень.

Станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1 762 гривень, а 50 відсотків від його розміру становили 881,00 гривень.

Станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1 921 гривень, а 50 відсотків від його розміру становили 960,00 гривень.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечних діянь, які підпадають під ознаки ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, розмір вартості викраденого майна, а також, майна, яким останній заволодів шляхом шахрайства, з якого настає кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України, становив: у 2016 році 1 378 гривень (689?2 = 1 378), у 2017 році 1 600 гривень (800?2 = 1 600), у 2018 році 1 762 гривень (881?2 = 1 762), у 2019 році 1 921 гривень (960?2 = 1 921).

Оскільки згідно обвинувальних актів вартість майна, яким ОСОБА_6 заволодів шляхом крадіжки: 03.09.2016 становить 900,00 гривень, 22.10.2018 1 649,67 гривень, 14.09.2019 881,64 гривень, а також шляхом шахрайства: 14.09.2016 1 241,42 гривень, 24.05.2017 1 300 гривень, тобто не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2016 році (1 378 гривень), у 2017 році (1 600 гривень), у 2018 році (1 762 гривень), у 2019 році (1 921 гривень), тому ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то суд вважає, що вказані дії ОСОБА_6 не підпадають під кримінально карані діяння, передбачені Особливою частиною КК України.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Передбачені ч. 1 ст. 5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова ВС від 09.09.2019 в справі №591/6379/16-ц).

Крім того, згідно п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Отже, у такому випадку закриття кримінальної справи з підстави, визначеної у пункті 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, у зв`язку із декриміналізацією діяння, суд не повинен доводити розгляд справи до кінця з постановленням виправдувального вироку, а виносить ухвалу про закриття такого кримінального провадження з підстав набрання чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

У зв`язку з вищевикладеним відпала необхідність і доцільність вирішення питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_6 кримінальних правопорушень за епізодами, що мали місце 03.09.2016, 22.10.2018, 14.09.2019, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 185 КК України та 14.09.2016, 24.05.2017, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 190 КК України на час вчинення інкримінованих йому діянь складів злочинів, передбачених статтями, а також формування правових висновків щодо їх застосування.

З огляду на наведене вище клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України підлягає задоволенню (постанова Верховного Суду від 16.02.2021 №345/3522/18, постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 справа №0306/7567/12; постанова Верховного Суду від 22.08.2024 справа №567/507/23).

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 284, 372-376, 479-2 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР 12.06.2016 під №0003104 від 12.06.2016 (об`єднаного з кримінальними провадженнями під №0006486 від 20.11.2016, №0002010 від 06.06.2018, №0003808 від 20.10.2018, №0002837 від 08.12.2018, №0000029 від 04.01.2019, №0001336 від 24.04.2019, №0002028 від 22.06.2019 №0002902 від 03.09.2019, №0003555 від 28.10.2019, №0000588 від 03.08.2021, №0002065 від 16.09.2019) за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190, ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України за епізодами, які мали місце 03.09.2016, 14.09.2016, 24.05.2017, 22.10.2018, 14.09.2019 закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з набуттям 09.08.2024 чинності Законом України від 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

* Витрати на залучення експерта в розмірі 1 111 гривень 78 копійок віднести на рахунок держави.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, може бути оскаржена одночасно з оскарженням судового рішення, передбаченого ч. 1ст. 392 КПК України до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: ОСОБА_18