Провадження № 1-в/204/1824/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представників установи ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої розглядається заява ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Дніпро заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом відносно ОСОБА_7 , 1980 року народження,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.12.2013 стосовно ОСОБА_6 , який вчинив діяння, що мало ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська області від 04.03.2021 стосовно ОСОБА_6 , який вчинив діяння, що мало ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, змінено примусові заходи медичного характеру і для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру переведено його до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.

В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів №1149/а від 14.11.2024 року, зазначено, що аналіз психічного стану пацієнта вказує на те, що за час перебування у відділенні з посиленим наглядом, на фоні прийому медикаментозної терапії у поєднанні з реабілітаційними заходами поновлення психопродуктивної симптоматики не відмічалось. Емоційні розлади нівелювались, поведінка мала спокійний, упорядкований характер. Агресивних, аутоагресивних тенденцій не спостерігалось, конфліктних ситуацій не створював. Сформувалось формально вірне відношення до свого психічного стану, вироблені позитивні соціально-терапевтичні настанови на майбутнє, погоджується з необхідністю прийому підтримуючого лікування у майбутньому. Усвідомлює протиправність скоєного діяння, виказує формальний жаль. Результат оцінки ризику насильства за шкалою HCR-20v3 вказує на низький рівень насильства в майбутньому. Викладене свідчить про усунення значної суспільної небезпеки пацієнта для оточуючих шляхом досягнення стійкого стабільного психічного стану особи, як наслідок етапу психофармакотерапевтичних та реабілітаційних заходів. У зв`язку з чим, потребує зміни примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом на надання примусових заходів медичного характеру у закладі зі звичайним наглядом.

В судовому засіданні представник установи підтримав вказану заяву, просив задовольнити, посилаючись на висновок комісії лікарів-психіатрів №1149/а від 14.11.2024 року.

Пацієнт в судовому засіданні підтримав заяву про зміну примусових заходів медичного характеру.

Захисник в судовому засіданні підтримав заяву про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 і просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 .

Згідно ч.3 ст.514 КПК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Обговоривши заяву, заслухавши думку учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що аналіз психічного стану пацієнта вказує на те, що за час перебування у відділенні з посиленим наглядом, на фоні прийому медикаментозної терапії у поєднанні з реабілітаційними заходами поновлення психопродуктивної симптоматики не відмічалось. Емоційні розлади нівелювались, поведінка мала спокійний, упорядкований характер. Агресивних, аутоагресивних тенденцій не спостерігалось, конфліктних ситуацій не створював. Сформувалось формально вірне відношення до свого психічного стану, вироблені позитивні соціально-терапевтичні настанови на майбутнє, погоджується з необхідністю прийому підтримуючого лікування у майбутньому. Усвідомлює протиправність скоєного діяння, виказує формальний жаль. Результат оцінки ризику насильства за шкалою HCR-20v3 вказує на низький рівень насильства в майбутньому. Викладене свідчить про усунення значної суспільної небезпеки пацієнта для оточуючих шляхом досягнення стійкого стабільного психічного стану особи, як наслідок етапу психофармакотерапевтичних та реабілітаційних заходів. У зв`язку з чим, потребує зміни примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом на надання примусових заходів медичного характеру у закладі зі звичайним наглядом.

Керуючись ст.ст. 94, 95 КК України, ст.ст.369-372, ст.ст.512, 514 КПК України, ст.19,22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Змінити примусові заходи медичного характеру, призначені ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2021 року, відносно ОСОБА_7 , 1980 року народження, і для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру перевести його до закладу з надання психіатричної допомоги з звичайним наглядом.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1