Справа № 287/139/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2025 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 розглянувши у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тинне, Сарненського району, Рівненської області, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не інваліда, громадянина України, українця, не депутата, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 17.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

З матеріалів клопотання вбачається, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших формувань Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 року оголошено та на даний час проводиться загальна мобілізація.

Згідно з п. п. 2-6 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім інших осіб, мають також військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виключенню з військового обліку підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.

При цьому, ОСОБА_5 , діючи умисно, сприяв у незаконному переправленні осіб через державний кордон України за наступних обставин.

Зокрема, 17.01.2025 року, близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_5 , після попередньої змови з ОСОБА_7 , зустрівся з останнім поблизу місцевого магазину в с. Тинне, Сарненського району, Рівненської області. Під час розмови ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_5 перевезти його, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до державного кордону України з метою перетину державного кордону даними особами поза прикордонним контролем за допомогою його власного автомобіля, оскільки ОСОБА_7 , достовірно знав, що ОСОБА_5 , має у власності транспортний засіб, а саме автомобіль марки AUDI, моделі А4, державний номерний знак НОМЕР_1 , використавши який за допомогою водія ОСОБА_5 можна здійснити виїзд до державного кордону України.

Розуміючи протиправність дій ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ОСОБА_5 погодився здійснити перевезення даних осіб до державного кордону України з метою їх подальшого переправлення через кордон, надаючи власний транспортний засіб, тим самим сприяв вчиненню кримінального правопорушення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України шляхом надання власного транспортного засобу ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, того ж дня, близько 12 год. 30 хв., на автомобілі марки AUDI, моделі А4, державний номерний знак НОМЕР_1 , приїхав до визначеного даними особами місця в с. Тинне, Сарненського району, Рівненської області та запропонував послуги з перевезення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , посадивши їх до автомобіля.

У подальшому на даному автомобілі під керуванням ОСОБА_5 особи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виїхали з с. Тинне, Сарненського району, Рівненської області на направились до державного кордону України у напрямку с. Журжевичі, Коростенського району, Житомирської області з метою незаконного переправлення через державний кордон України, рухаючись за узгодженим маршрутом.

Під час руху ОСОБА_5 зупинився перед блок-постом, який розташований в с. Варварівка, Коростенського району, Житомирської області, висадив осіб яких перевозив із власного автомобіля марки AUDI, моделі А4, державний номерний знак НОМЕР_1 та самостійно на вказаному автомобілі проїхав через блок-пост, тим самим перевірив здійснення контрольно-пропускного режиму. Пересвідчившись у безпечності проїзду через блок-пост ОСОБА_5 повернувся за своїми пасажирами, які його очікували та вони продовжили рух до державного кордону України з метою переправлення через державний кордон України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9

17.01.2025 року, близько 17 год. 30 хв., прибувши до призначеного місця з метою незаконного переправлення через кордон України, а саме до ділянки місцевості біля с. Журжевичі, Коростенського району, Житомирської області, яка є прикордонною зоною з республікою білорусь, ОСОБА_5 висадив із салону автомобіля ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які забравши свої речі, що були підготовлені для переправлення через кордон, направились до лісового масиву у напрямку державного кордону України з республікою білорусь, а ОСОБА_5 , виконавши всі дії щодо сприяння даним особам у незаконному переправленні їх через державний кордон України повернувся у зворотному напрямку до свого місця проживання. Проте, близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_5 був затриманий працівниками правоохоронних органів між с. Рудня та с. Покровське, Коростенського району, Житомирської області.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у сприянні в незаконному переправленні осіб через державний кордон України шляхом надання засобів, вчиненому щодо кількох осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

За даним фактом відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 17.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

18.01.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Слідчий у поданому клопотанні зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 7 років та відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою можуть виникнути наступні ризики:

- підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та може ухилитись від слідства, суду, оскільки останній ніде не працює та може змінити своє місце проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності чи перетнути державний кордон України;

- підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, чинити на них психологічний тиск з метою зміни чи відмови від наданих слідству показів, в тому числі від показань, які будуть надаватися останніми безпосередньо під час розгляду провадження в суді;

- підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити дане кримінальне правопорушення.

При цьому, слідчий зазначає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти наявним ризикам.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 підтримали клопотання та просять його задоволити з підстав наведених у ньому.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 проти клопотання слідчого заперечив, вважає, що слідчим у поданому клопотанні не обґрунтовано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, просить врахувати, що ОСОБА_5 визнає вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, а тому просить застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні проти клопотання слідчого заперечив та підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000021 від 17.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

В силу приписів ч. 1 ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За змістом ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України сприянні в незаконному переправленні осіб через державний кордон України шляхом надання засобів, вчиненому щодо кількох осіб.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Надаючи оцінку обґрунтованості підозри, слідчий суддя звертає увагу, що «обґрунтована підозра» у вчинені кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»)

При цьому, слідчий суддя, на даному етапі провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

На підставі розумної оцінки сукупності наданих доказів, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні зв`язок ОСОБА_5 з обставинами та подіями розслідуваного кримінального правопорушення існує, та з урахуванням сукупності наданих доказів, слідчий суддя вбачає причетність ОСОБА_5 до подій розслідуваного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, та обґрунтованість врученої підозри на даній стадії кримінального провадження, що є однією із складових для застосування запобіжного заходу, який забезпечить дієвість кримінального провадження та належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також убезпечить існуючі ризики.

Перевірка доводів та заперечень сторони захисту щодо пред`явленої підозри, їх підтвердження чи спростування, є завданням подальшого досудового розслідування, проте на даному етапі, на думку слідчого судді, наявні достатні підстави для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжних та обмежувальних заходів.

Слідчий суддя звертає увагу, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України та встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, проте вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З урахуванням досліджених в судовому засіданні обставин кримінального провадження, з огляду на вагомість наданих доказів та їх взаємозв`язок, а також характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 (має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався), слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені слідчим та прокурором ризики не є винятковими та не виправдовують застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 такого тяжкого запобіжного заходу як тримання під вартою.

На думку слідчого судді запобігти існуючим ризикам у цьому кримінальному провадженні можливо шляхом застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, а саме у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з вимогами ч. 4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та п. 2 ч. 1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 та ч. 6 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим чи прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя вважає, що з урахуванням характеризуючих даних про особу підозрюваного, існуючі ризики у даному кримінальному провадженні можливо убезпечити, шляхом застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням відповідних забезпечувальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які на переконання слідчого судді зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків на даній стадії досудового розслідування та не буде порушувати баланс інтересів щодо прав особистої свободи останнього та завдань кримінального провадження.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) зі свідками у даному кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі у присутності слідчого чи прокурора.

Разом з цим, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 про те, що у разі невиконання покладених на нього слідчим суддею обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 17 березня 2025 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати:

- вчасно прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора,слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого чи прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) зі свідками у даному кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі у присутності слідчого чи прокурора.

Підозрюваного ОСОБА_5 негайно доставити до місця виконання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що за адресою: АДРЕСА_1 , після чого звільнити з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього слідчим суддею обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу для виконання направити до Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області та відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному та надіслати для контролю за виконанням прокурору Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1