ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/170/25 Справа № 699/424/25 Категорія: ст.181 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

09 квітня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

адвоката захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу начальника Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 24.03.2025, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси

Черкаської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не

одруженого, офіційно не працюючого, даних про наявність дітей немає, депутатом, учасником бойових дій не являється, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня, строком на 60 діб з 24.03.2025 до 22.05.2025, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України,

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 24.03.2025 клопотання начальника Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 задоволено частково, та клопотання захисника ОСОБА_8 задоволено повністю та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня, строком на 60 діб з 24.03.2025 до 22.05.2025, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В обґрунтування прийнятого рішення, слідчий суддя вказав про наявність обґрунтованої підозри, оскільки у цьому кримінальному провадженні вже складено обвинувальний акт, при цьому стороною обвинувачення на підтвердження ризиків, зазначених у клопотанні, відповідних доказів до клопотання не додано, також слідчим суддею враховано дані про особу ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, вважаючи її незаконною прокурор подала апеляційну скаргу, якою просила скасувати ухвалу слідчого судді з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, та продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 22.05.2025.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується. Обставинами, які дають підстави для таких висновків, є: високий ступінь суспільної небезпеки у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів; кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 зумовлено тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому; злочини за якими обвинувачується останній є тяжкими та за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна; обвинувачений ніде офіційно не працевлаштований, стабільного джерела прибутків не має, тому можливе їх отримання за рахунок зайняття протиправною діяльністю, пов`язаною зі збутом наркотичного засобу.

На переконання сторони обвинувачення слідчим суддею не взято до уваги, що ОСОБА_7 розлучений, заявлені ним відомості прог надання утримання двом неповнолітнім дітям не знайшли свого підтвердження, оскільки вони проживають разом з матір`ю в с. Руська Поляна, а матеріальна допомога дітям не має систематичного чи постійного характеру, бо обвинувачений не має стабільного джерела доходів, що свідчить про відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків у місці проживання. Доводи ж обвинуваченого щодо догляду за матір`ю не можуть братися до уваги, адже не підтверджуються доказами, оскільки не представлені стороною захисту.

В судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання про закриття апеляційного провадження у даній справі посилаючись на те, що вказана ухвала слідчого судді не підлягає до оскарження в апеляційному порядку в розумінні вимог ч.2 ст.392,ч.5 ст.394, ч.1 тс.395, ч.1 ст.422-1 КПК України та відповідної судової практики ВС, яку він навів у своєму клопотанні.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, пояснення підозрюваного та його захисника, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою як для застосування так і продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 6 статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу чи його продовження слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.177, 178, 181 КПК України.

При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано лише за наявності ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, 24.03.2025 слідчому судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшло клопотання начальника Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , обґрунтоване тим, що 20.03.2025 згідно вимог ст. 36, 283, 291 КПК України на адресу Городищенського районного суду Черкаської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000014 від 10.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Відносно ОСОБА_7 обрана міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 24.03.2025 включно. Обвинувачений ОСОБА_7 утримується в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснювалось слідчим відділенням відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області.

Станом на 21.03.2025 Городищенським районним судом Черкаської області підготовче судове засідання не призначено та не проведено (справа № 691/337/25 від 20.03.2025).

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_7 обвинувачується у незаконному збуті наркотичних засобів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України та незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

24.01.2025 ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

24.01.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у незаконному збуті наркотичного засобу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

25.01.2025 ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з утриманням останнього в умовах ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», терміном по 22.02.2025 включно.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21.02.2025 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 строком до 24.03.2025.

28.02.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України незаконному збуті наркотичних засобів, незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому повторно.

На даний час виникла необхідність у продовженні строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ініціатор клопотання як на докази причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих правопорушень посилається на зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: протокол затримання ОСОБА_7 від 24.01.2025; протокол освідування ОСОБА_7 від 24.01.2025; протокол ОМП 24.01.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 24.01.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 24.01.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 24.01.2025; протокол огляду та помітки грошових купюр від 24.01.2025; акт огляду покупця та вручення грошових купюр від 24.01.2025; протокол вилучення від 24.01.2025; висновок експерта № СЕ-19/124-25/1423-НЗПРАП від 24.01.2025.

Висновки слідчого судді в цій справі відповідають приписам п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом.

При цьому, на переконання апеляційного суду, достатнім запобіжним заходом до обвинуваченого буде застосування домашнього арешту в певний час доби, оскільки такий запобіжний захід буде пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у даному кримінальному провадженні, такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, адже ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання строком від 6 до 10 років позбавлення волі, офіційно не працевлаштований, доказів щодо утримання неповнолітніх дітей обвинуваченим стороною захисту не надано, як не підтверджено наявність у обвинуваченого захворювань та те, що мати обвинуваченого потребує амбулаторного і санаторного лікування.

Апеляційний суд також враховує каяття ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, а також те, що на момент розгляду даної апеляційної скарги прокурора обвинувальний акт відносно останнього передано до суду.

Отже, на думку апеляційного суду, достатнім запобіжним заходом до підозрюваного буде застосування домашнього арешту у певний час доби, оскільки такий запобіжний захід буде пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у даному кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При цьому, колегія суддів вважає, що клопотання захисника ОСОБА_8 не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

З вимог п.п. 3,4 ч.1 ст.309 КПК України вбачається, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні , також про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні.

З вимог ч.2 ст.392 КПК України, на яку посилається захисник в клопотанні, вбачається, що ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Тобто, вказаною нормою права регулюється порядок оскарження певних видів ухвал суду першої інстанції, винесених ним саме в ході розгляду кримінальної справи по суті обвинувачення.

В даному випадку предметом апеляційного оскарження ухвала слідчого суді, винесена ним під час досудового розслідування. Отже, зазначені захисником норми права є нерелевантними до спірних правовідносин.

Відповідно в задоволенні вищезазначеного клопотання про закриття апеляційного провадження має бути відмовлено.

З урахуванням викладеного та керуючись вимогами ст.407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора має бути відхилена, а ухвала слідчого судді має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 405, 407, 422 КПК України, суд , -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про закриття апеляційного провадження в даній справі відмовити.

Апеляційну скаргу прокурора відхилити.

Ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 24.03.2025 про застосування відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня строком на 60 діб, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді