Справа № 539/4054/24
Провадження № 1-кп/539/300/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубнах Полтавської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 липня 2024 року за № 0000174, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Стегайлівка Середино-Будського району Сумської області, зареєстрованого у квартирі АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, освіта вища, інвалід 2 групи, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні немає, раніше судимого:

07 листопада 2013 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) до 100 год громадських робіт;

23 квітня 2014 року Лубенським міськрайонним судом в Полтавській області за частиною третьою статті 15, частиною третьою статті 185, частиною другою статті 389 КК України до 3 років 5 днів позбавлення волі; згідно з ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 15 липня 2014 року, вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 квітня 2014 року щодо ОСОБА_3 змінено та остаточно засуджено останнього на 2 роки 5 днів позбавлення волі; на підставі пункту «г» статті 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання звільнено;

16 березня 2017 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за частиною четвертою статті 296, частиною п`ятою статті 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 19 грудня 2018 року звільнено з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

09 вересня 2020 року ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області застосовано до ОСОБА_3 примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 185, частиною першою статті 259 КК України,

за фактом вчинення суспільно-небезпечних діянь, які містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 185, частинами першою та третьою статті 357 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_3 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Історія провадження

23 вересня 2024 року до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від прокурора Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 надійшло клопотання слідчого Слідчого відділу Головного управління Національної поліції в Полтавській області Лубенського районного відділу поліції ОСОБА_7 про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 липня 2024 року за № 0000174 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 185, частинами першою та третьою статті 357 КК України.

Ухвалою суду від 24 вересня 2024 року у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою, в якій просив відкласти розгляд справи на інший час у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

У зв`язку з неявкою особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, законного представника та захисника підготовче судове засідання, призначене на 30 вересня 2024 року, відкладено на 04 жовтня 2024 року.

У зв`язку з неявкою особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, законного представника підготовче судове засідання, призначене на 04 жовтня 2024 року, відкладено на 11 жовтня 2024 року.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 жовтня 2024 року судовий розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_3 призначено у відкритому судовому засіданні на 21 жовтня 2024 року.

У зв`язку з неявкою особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, законного представника та захисника судове засідання, призначене на 21 жовтня 2024 року, відкладено на 24 жовтня 2024 року.

У зв`язку з неявкою особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, законного представника та захисника судове засідання, призначене на 24 жовтня 2024 року, відкладено на 29 жовтня 2024 року.

У зв`язку з неявкою особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, законного представника та захисника судове засідання, призначене на 29 жовтня 2024 року, відкладено на 13 листопада 2024 року.

13 листопада 2024 року до суду від прокурора ОСОБА_4 надійшло клопотання про перенесення розгляду кримінального провадження.

У зв`язку з неявкою прокурора, особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, законного представника та захисника судове засідання, призначене на 13 листопада 2024 року, відкладено на 27 листопада 2024 року.

У зв`язку з неявкою законного представника судове засідання, призначене на 27 листопада 2024 року, відкладено на 02 грудня 2024 року.

У зв`язку з відсутністю в приміщенні електроенергії судове засідання, призначене на 02 грудня 2024 року, відкладено на 16 грудня 2024 року.

Обставини вчинених суспільно небезпечних діянь

ОСОБА_3 09 липня 2024 року приблизно о 05.30 год перебував у приміщенні залізничного вокзалу, що знаходиться на площі Вокзальній, 6 у місті Лубнах Полтавської області, де побачив сумку, в якій знаходилися банківські картки Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 . Перебуваючи в указаному місці та в указаний час, ОСОБА_3 , упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , після чого ОСОБА_3 покинув місце вчинення злочину та розпорядився банківськими картками на власний розсуд.

Крім цього 09 липня 2024 року приблизно о 05.30 год ОСОБА_3 перебував у приміщенні залізничного вокзалу, що знаходиться на площі Вокзальній, 6 у місті Лубнах Полтавської області, де побачив сумку, в якій знаходився паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , що виданий на ім`я ОСОБА_8 . Перебуваючи в указаному місці та в указаний час, ОСОБА_3 , упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , що виданий на ім`я ОСОБА_8 , і таким чином незаконно ним заволодів, після чого ОСОБА_3 покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим паспортом на власний розсуд.

Також 03 серпня 2024 року приблизно о 18.40 год ОСОБА_3 перебував у кафе «У Гайдука», що знаходиться на Володимирському майдані, 16/1 у місті Лубнах Полтавської області, де на «барній стійці» помітив термінал для розрахунку «Рах А930». Перебуваючи в указаному місці та в указаний час, ОСОБА_3 , упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, повторно, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав термінал для розрахунку «Рах А930», вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-24/14691-ТВ від 30 серпня 2024 року становить 6 520,12 грн, що належать ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_3 із викраденим терміналом покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій стороні матеріальну шкоду на суму 6 520,12 грн.

Наявність у діях ОСОБА_3 ознак інкримінованих суспільно-небезпечних діянь повністю та об`єктивно доводиться долученими до справи наступними доказами, що досліджені, оголошені та перевірені в ході судового розгляду, зокрема, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09 липня 2024 року, заявою ОСОБА_3 щодо добровільної видачі паспорта та кредитних карток від 12 липня 2024 року, протоколом огляду місця події від 12 липня 2024 року, фототаблицею до протоколу огляду місця події від 12 липня 2024 року, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03 серпня 2024 року, заявою ОСОБА_3 щодо добровільної видачі касового терміналу, протоколом огляду від 06 серпня 2024 року, фототаблицею до протоколу огляду від 06 серпня 2024 року, протоколом огляду речей (диска) від 16 серпня 2024 року з фрагментами відео-файлів, відеозаписами з камер відеоспостереження.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , відносно якого вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, психічний розлад якого не перешкоджає його участі в судовому засіданні, у присутності свого законного представника та захисника не заперечував обставин, які викладені у клопотанні про застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру, не пов`язаних з госпіталізацією. ОСОБА_3 підтвердив, що саме ним були вчинені суспільно-небезпечні діяння за обставин, викладених у клопотанні прокурора. У вчиненому розкаявся, обіцяв у майбутньому подібного не вчиняти.

Законний представник особи, відносно якого вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, у судовому засіданні підтвердив, що особа, яка на відеозаписах з камер відеоспостереження, фрагментах відео-файлів викрадала майно та яка зображена на фототаблицях до протоколу огляду під час повернення викладеного майна, є його батьком ОСОБА_3 . Зазначені обставини у судовому засіданні підтвердив і ОСОБА_3 .

Статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення

ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечні діяння, які містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 357 КК України (викраденні офіційного документу, з корисливих мотивів), частиною третьою статті 357 КК України (незаконному заволодінні паспортом), частиною четвертою статті 185 КК України (таємному викраденні чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану).

Щодо вчинення суспільно-небезпечних діянь особою у стані неосудності

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта від 10 вересня 2024 року № 486 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді афективного розладу органічного походження з галюцинаторними та маячними включеннями. Вказаний психічний розлад позбавляв ОСОБА_3 здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні діяння, і позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в теперішній час. ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру, не пов`язаних з госпіталізацією.

Зазначений висновок не викликає у суду сумнівів про те, що особа страждає на психічну хворобу, яка зумовлює її неосудність і викликає потребу в застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру вказаних у висновку.

Позиція сторін судового провадження

Подане клопотання обґрунтоване тим, що психічний розлад ОСОБА_3 позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованих суспільно небезпечних діянь, і позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. ОСОБА_3 за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру, не пов`язаних з госпіталізацією.

У судовому засіданні прокурор наполягав на застосуванні щодо ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру.

Захисник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, сам ОСОБА_3 та його законний представник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечували.

Потерпіла ОСОБА_9 звернулася до суду із заявою, в якій просила, зокрема, судові засідання проводити без її участі. Вказувала, що матеріальна шкода повністю відшкодована, щодо визначення покарання покладається на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_8 подала до суду заяву, в якій просила, зокрема, судові засідання проводити без її участі. Вказувала, що матеріальна шкода відшкодована повністю, цивільний позов не буде заявляти, щодо визначення покарання покладається на розсуд суду.

Положення закону та висновки суду

Відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з частиною другою статті 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Статтею 92 КК України визначено, що примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до частини першої статті 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: 1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; 2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Застосування запобіжних заходів до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, примусових заходів медичного характеру стосовно осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння, примусового лікування до осіб, які вчинили кримінальні правопорушення та мають хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб, обмеження прав інших громадян у вигляді примусового лікування, примусової госпіталізації або у зв`язку із встановленням карантину допускаються виключно з підстав і в порядку, передбачених законом (частина друга статті 9 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я»).

Відповідно до частин першої та другої статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Згідно зі статтею 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом (частина перша статті 94 КК України).

Частиною другою статті 94 КК України визначено, що надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності по справі обґрунтованого висновку експертів психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність, викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів. Для об`єктивної оцінки ступеню небезпечності хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів, психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім з урахуванням висновків експертів та характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

Під час судового розгляду кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді афективного розладу органічного походження з галюцинаторними та маячними включеннями. Вказаний психічний розлад позбавляв ОСОБА_3 здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні діяння, і позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в теперішній час.

Згідно з довідкою Комунального підприємства «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 12 липня 2024 року ОСОБА_3 перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 2002 року з діагнозом: розлади особистості і поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку комбінованого генезу (посттравматичного, алкогольно-токсичного, судинного) дисфоріями з наростаючим до помірно-вираженого психоорганічного синдрому.

Відповідно до характеристики від 17 липня 2024 року ОСОБА_3 характеризується посередньо, від мешканців будинку надходили скарги щодо його неправомірної поведінки в побуті.

Суд також враховує те, що невжиття до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру, може зумовити заподіяння неминучої шкоди цій особі або іншим особам.

Осудність характеризує здатність особи усвідомлювати значення своїх дій (бездіяльності) і керувати ними та є ознакою злочину. Водночас, неосудна особа позбавлена такої здатності внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які (частина перша статті 513 КПК України).

Судом встановлено, що мали місце суспільно небезпечні діяння, кримінальні правопорушення, передбачені частиною першою статті 357 КК України (викраденні офіційного документу, з корисливих мотивів), частиною третьою статті 357 КК України (незаконному заволодінні паспортом), частиною четвертою статті 185 КК України (таємному викраденні чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану), ці суспільно небезпечні діяння вчинені ОСОБА_3 у стані неосудності, він позбавлений здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в теперішній час.

Відповідно до частини другої статті 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

З врахуванням викладеного, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. У такому разі суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру, не пов`язані з госпіталізацією, та не визначає строку, на який ці заходи призначені.

Питання щодо стягнення процесуальних витрат з особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, розгляду не підлягає відповідно до вимог статті 124 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до статті 100 КПК України.

Запобіжний захід до особи, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, не застосувався.

На підставі викладеного та керуючись статтями 369372, 512, 513 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази: банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , які передано під зберігальну розписку потерпілій, залишити ОСОБА_8 .

Речовий доказ термінал для розрахунку «Рах А930», який передано під зберігальну розписку потерпілій, залишити ОСОБА_9 .

Процесуальні витрати віднести на рахунок держави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1