Справа № 201/2838/25
Провадження № 1-кс/201/1119/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська клопотання заступника керівника Сєвєродонецької окружної прокуратури в Луганській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0000012 від 03.01.2024 про здійснення спеціального досудового розслідування відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел.Ленінське міста Свердловськ Луганської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України

У судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),

захисник ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

УСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження за №0000012 від 03.01.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказує, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000012 від 03.01.2024 за підозрою ОСОБА_4 за ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з березня 2023 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , будучи громадянином України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалася незаконним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, з метою переслідування своїх особистих інтересів та маючи злочинний умисел на зайняття посади у незаконному правоохоронному органі, а саме посади так званого «начальника відділу Міністерства внутрішніх справ російської федерації «Свердловський», розташованого за адресою: Луганська область, м. Довжанськ, вул. Дзержинського, буд. 2, та реалізуючи вказаний злочинний умисел, вступив у злочинну змову з окупаційними військами російської федерації та представниками так званої «лнр», після чого, отримавши від них пропозицію на зайняття посади начальника т.зв. «відділу Міністерства внутрішніх справ російської федерації «Свердловський», в порушення вимог Конституції України та Законів України добровільно, умисно погодився на вказану пропозицію та був призначений на зазначену посаду.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 на початку березня 2023 року, більш точний час не встановлено, будучи громадянином України, діючи умисно та добровільно, перебуваючи на території м. Довжанськ Луганській області, зі своїх особистих мотивів та бажання зайняти посаду в незаконному правоохоронному органі, зайняв посаду так званого «начальника відділу Міністерства внутрішніх справ російської федерації «Свердловський», створеного на тимчасово окупованій території та розташованого за адресою: Луганська область, м. Довжанськ (раніше - Свердловськ), вул. Дзержинського, буд. 2.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 перебуває в місті Довжанськ Луганської області.

Згідно із Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, вся територія Довжанського району тимчасово окупована російською федерацією з 07.04.2014.

Отже, стороною обвинувачення встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України, що унеможливлює вручення йому повістки про виклик згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою статті 135 КПК України.

Як наслідок, на виконання вимог ч. 8 ст. 135 КПК України, стороною обвинувачення вживались заходи щодо виклику ОСОБА_4 для його участі у кримінальному провадженні, шляхом публікації повістки про виклик, а саме:

- на 08.12.2024, 09.12.2024 та 10.12.2024 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (в газеті «Урядовий кур`єр» № 245 (7905) від 04.12.2024) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора в публікації від 03.12.2024, розміщеної за посиланням: https://www.gp.gov.ua/ua/posts/povistka-pro-viklik-sipika-mikoli-sergiiovica-na-08-09-10122024; /аркуші додатків 51-54/

- на 15.12.2024, 16.12.2024 та 17.12.2024 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (в газеті «Урядовий кур`єр» № 250 (7910) від 11.12.2024) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора в публікації від 11.12.2024, розміщеної за посиланням: https://www.gp.gov.ua/ua/posts/povidomlennya-pro-pidozru-stosovno-gromadyanina-ukrayini-sipika-mikoli-sergiiovica-ta-povistka-pro-viklik-na-15-16-17122024. /аркуші додатків 45-48/

У визначений в повістках час та місце ОСОБА_4 не з`явився, не повідомивши про неможливість та причини свого неприбуття.

Враховуючи викладене, стороною обвинувачення 11.12.2024, з дотриманням вимог ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України, шляхом публікації повідомлення про підозру в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (в газеті «Урядовий кур`єр» № 250 (7910) від 11.12.2024) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора в публікації від 11.12.2024, розміщеної за посиланням:https://www.gp.gov.ua/ua/posts/povidomlennya-pro-pidozru-stosovno-gromadyanina-ukrayini-sipika-mikoli-sergiiovica-ta-povistka-pro-viklik-na-15-16-17122024, що вважається належним повідомленням в розумінні абз. 2 ч. 8 ст. 135 КПК України. /аркуші додатків 45-48/

Таким чином, 11.12.2024 ОСОБА_4 набув статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а також відомості про те, що він перебуває на тимчасово окупованій території України, встановлені такими доказами.

Паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , виданого 16.10.2000 Свердловським МВ УМВС України в Луганській області. /аркуші додатків 12-13/

Протоколом огляду від 28.02.2024 публікації в мобільному застосунку «Telegram» на «Telegram-каналі» під назвою «МВД ЛНР», яка розміщена ІНФОРМАЦІЯ_2 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_4 » приняли Присягу сотрудника оргнанов внутренних дел Российской Федерации у монумента «Скорбящая мать». Події на вказаній публікації відбуваються на тимчасово окупованій території міста Довжанськ Луганської області. Також на вказаній публікації виступає ОСОБА_4 , одягнутий в форму працівника поліції ЛНР та підписаний, як начальник ВМВС росії «Свердловський». ОСОБА_4 прийняв у підлеглих присягу працівників поліції росії та привітав їх з цим. /аркуші додатків 14-22/

Протоколом впізнання за фотознімком від 01.03.2024, відповідно до якого свідок ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_4 на вищевказаній оглянутій відео публікації. /аркуші додатків 23-26/

Протоколом огляду від 08.07.2024 публікації в мережі Інтернет, яка розміщена за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 в якій керівником «ВМВС росії «Свердловський» рахується ОСОБА_4 . Також адреса знаходження даного незаконного органу влади значиться територія міста Довжанська Луганської області, яка тимчасово окупована державою-агресором. /аркуші додатків 27-34/

Відповідно до інформації Державної прикордонної служби, ОСОБА_4 державний контроль та лінію розмежування не перетинав. Згідно із листом Луганської обласної ВЦА, ОСОБА_4 не зареєстровано, як внутрішньо-переміщену особу. /аркуші додатків 55-56/.

Підозрюваний шість разів викликався до слідчого, в порядкуч. 8 ст. 135 КПК України, для здійснення за його участі процесуальних дій.

У визначений в повістках час та місце ОСОБА_4 не з`явився, не повідомивши про неможливість та причини свого неприбуття.

Таким чином, з огляду на положення ч. 8 ст. 135 КПК України, ОСОБА_4 вважається належним чином ознайомленим зі змістом повісток про виклик, а також зі змістом повідомлення про підозру, як наслідок він обізнаний про здійснюване щодо нього досудового розслідування.

Отже, враховуючи те, що підозрюваний обізнаний про здійснюване щодо нього досудового розслідування, а також те, що згідно із вище переліченими доказами він перебуває на тимчасово окупованій території, необхідно вважати, що ОСОБА_4 переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, стороною обвинувачення 17.12.2024 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 .

Враховуючи наведене, стороною обвинувачення достовірно встановлено те, що підозрюваний ОСОБА_4 :

- обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України;

- переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності (ухиляється від явки на виклик слідчого, прокурора, зокрема, не прибув на виклик без поважної причини більше 2 разів);

- перебуває на тимчасово окупованій території України.

Наведені обставини унеможливлюють завершення досудового розслідування без проведення спеціального досудового розслідування, оскільки підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території, де переховується від органів досудового розслідування.

Таким чином, прокурор вказує, що наявні достатні підстави для проведення у кримінальному провадженні № 0000012 стосовно підозрюваного ОСОБА_4 спеціального досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник у судовому засіданні просив винести рішення на розсуд суду.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Так, в судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000012 від 03.01.2024 за підозрою ОСОБА_4 за ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 245 (7905) від 04.12.2024) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора в публікації від 03.12.2024, розміщеної за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_6 опубліковано повістку про виклик ОСОБА_4 на 08.12.2024, 09.12.2024 та 10.12.2024 за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000012.

У визначений в повістках час та місце ОСОБА_4 не з`явився, не повідомивши про неможливість та причини свого неприбуття.

Враховуючи викладене, стороною обвинувачення 11.12.2024, з дотриманням вимог ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України, шляхом публікації повідомлення про підозру в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (в газеті «Урядовий кур`єр» № 250 (7910) від 11.12.2024) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора в публікації від 11.12.2024, розміщеної за посиланням:https://www.gp.gov.ua/ua/posts/povidomlennya-pro-pidozru-stosovno-gromadyanina-ukrayini-sipika-mikoli-sergiiovica-ta-povistka-pro-viklik-na-15-16-17122024, що вважається належним повідомленням в розумінні абз. 2 ч. 8 ст. 135 КПК України.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 250 (7910) від 11.12.2024) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора в публікації від 11.12.2024, розміщеної за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_7 опубліковано повістку про виклик ОСОБА_4 на 15.12.2024, 16.12.2024 та 17.12.2024 за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000012.

Таким чином, 11.12.2024 ОСОБА_4 набув статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Відповідно до матеріалів клопотання, з дотриманням вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

При цьому, відповідно матеріалів клопотання підозрюваний постійно перебуває на тимчасово окупованій території України і встановити його точне місце перебування не видається за можливе. Доказами перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території України підтверджено зібраними матеріалами досудового розслідування.

Постановою слідчого від 17.12.2024 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов про оголошення підозрюваного в розшуки.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні зокрема щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України клопотання слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування повинно містити, зокрема, відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (стаття 2 цього Закону).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибув на виклик без поважної причини більше ніж два рази), оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України.

Згідно із до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Матеріали клопотання свідчать, що підозрюваний належним чином викликався для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явився у призначений час та не повідомив про причини неприбуття, та згідно матеріалів клопотання перебуває на тимчасово окупованій території, а відтак слід вважати, що підозрюваний переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на надані слідчому судді матеріали кримінального провадження, що можуть свідчити про причетність до вищевказаних кримінальних правопорушень, а також, враховуючи той факт, що останній переховується від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.135,139,297-1 - 297-5 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника керівника Сєвєродонецької окружної прокуратури в Луганській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0000012 від 03.01.2024 про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження за № 0000012 від 03.01.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений і оголошений о 15-30 годині 12.03.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1