Справа № 545/1573/24
Провадження № 1-кп/545/275/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2025 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

представника потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Піщане, Решетилівського району, Полтавської області, громадянин України, з середньою освітою,неодружений, має на утриманні малолітню дитину, непрацюючого,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14.01.2024 близько 09 год. ОСОБА_6 , перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті ревнощів, вчинив сварку з співмешканкою ОСОБА_4 .

У ході вказаної сварки ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання його суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, почав наносити ОСОБА_4 не менше 5 ударів долонями рук та руками зігнутими в кулак в область голови та обличчя, від яких остання впала на підлогу, а потім ОСОБА_6 продовжив наносити тілесні ушкодження та наніс не менше 6 ударів ногами по тулубу потерпілої: а саме область спини, тазу та ніг. Цього ж дня о 09 год. 31 хв. ОСОБА_4 здійснила виклик на спеціальну лінію «102» та повідомила про заподіяння їй тілесних ушкоджень. В свою чергу ОСОБА_6 , з метою приховування скоєного ним злочину, почав погрожувати ОСОБА_4 фізичною розправою. Остання побоюючись за своє життя о 09 год. 34 хв. здійснила відміну виклику поліції.

Однак, 15.01.2024 близько 18 год. 00 хв. (більш точний час слідством не встановлено) ОСОБА_6 , перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_2 на ґрунті ревнощів, вчинив сварку з співмешканкою ОСОБА_4 .

Під час сварки ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання його суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, усвідомлюючи що в приміщенні перебувають малолітні діти, наніс ОСОБА_4 не менше 4 ударів руками зігнутими в кулак в область голови та тулубу, від яких потерпіла впала на підлогу. В подальшому, ОСОБА_6 продовжуючи свої дії, сів зверху на потерпілу, позбавивши її таким чином можливості чинити йому опір, почав її душити, стискаючи своїми руками її шию. Від вказаних дій ОСОБА_6 потерпіла ОСОБА_4 втрачала свідомість, а після того як приходила до тями, останній продовжував її душити. В подальшому, 16.01.2024 вранці потерпіла ОСОБА_4 втекла з дому та попрохала перехожих викликати допомогу та каретою екстреною медичною допомогою доставлена до 1 міської клінічної лікарні в м. Полтава.

У результаті вказаних дій, підозрюваний ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_4 , тілесні ушкодження у вигляді множинних синців і садни на передній та бокових поверхнях шиї з крововиливами в шкіру, перелому черпалоподібного хряща, які утворилися від неодноразового здавлювання органокомплексу шиї тупими предметами з обмеженою поверхнею контактування, що призвело до розвитку механічної асфіксії - явища, небезпечного для життя, про що свідчить, окрім множинних синців ісаден на шиї, комплекс морфологічних змін у вигляді петехіальних крововиливів у перехідні складки обох очей, елементи екхіматичної маски на обличчі, шиї, чисельні рани по бокових поверхнях язика з відбитками зубів, набряк язика, крововиливи в черпалогортанні складки та черпалоподібні хрящі гортані, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя та перелом поперечних відростків третього поперекового хребця з синцем поперекової ділянки, синці на нижніх квадрантах обох сідниць, в ділянці правого кульшового суглобу, що призвело до переривання вагітності у потерпілої ОСОБА_4 та кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження.

Окрім того, у потерпілої ОСОБА_4 наявні тілесні ушкодження у вигляді закрито черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, множинні синці обличчя, поверхнева рана біля правого кута рота, садно слизової оболонки нижньої губи, синці в ділянці правого плечового суглобу, правої підлопаткової області, правого стегна, лівої гомілки, обох ліктьових і лівого колінного, лівого променевого суглобу.

Фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, тому переконавшись, що всі учасники розгляду кримінальної справи правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності позицій, роз`яснивши, що учасники процесу будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини в апеляційному порядку, та за їх згодою, суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

ОСОБА_6 повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому злочину, погодився з кваліфікацією його дій за ч. 1 ст. 121 КК України та детально пояснив про фактичні обставини та механізм заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій на ґрунті ревнощів 14.01.2024 та 15.01.2024. Пояснив, що у зв`язку з підозрою у подружній зраді, зранку 14.01.2024 наніс співмешканці ОСОБА_4 близько п`яти ударів спочатку долонями рук , а потім кулаками в область обличчя та голови. Після чого наніс декілька ударів по тулубу потерпілої. Наступного дня, 15.01.2024, на ґрунті ревнощів знову наніс потерпілій удари по тулубу та голові, а коли ОСОБА_4 впала, сів зверху на неї та душив її шляхом стискання руками шиї потерпілої, від чого вона втрачала свідомість. 16.01.2024 потерпіла ОСОБА_4 втекла з дому. Пізніше дізнався, що співмешканка втратила дитину та перебувала в лікарні.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтвердила факт спричинення їй обвинуваченим ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, зазначених у висновку судово-медичної експертизи, і переривання вагітності від цього та пояснила детальний механізм нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень та їх локалізацію. Вказала, що ОСОБА_6 є її співмешканцем, від якого вона має малолітню доньку. Протягом двох днів на ґрунті ревнощів ОСОБА_6 наносив їй численні удари долонями та кулаками рук в область голови; в область тулуба, спини, живота наносив удари кулаками рук та ногами. Крім того, зазначила, що на другий день обвинувачений, після нанесення тілесних ушкоджень, душив її, стискаючи шию своїми руками, від чого вона неодноразово втрачала свідомість. Скориставшись відсутністю обвинуваченого, змогла втекти з додому. У зв`язку зі спричиненням їй тілесних ушкоджень обвинуваченим, перебувала на лікування в медустанові, втратила дитину. Зазначила, що обвинувачений на протязі двох останніх років систематично вчиняв сварки та спричиняв їй тілесні ушкодження на ґрунті ревнощів. Вказала, що на даний час вибачила обвинуваченого.

Дії ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 121 КК України, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння та такого, що спричинило переривання вагітності.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, виходить із положень ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Також враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Обвинувачений характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря- психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , є щире каяття, повне визнання вини.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою він перебуває в сімейних відносинах.

Згідно досудової доповіді, наданої органом пробації відповідно до ухвали суду від 27.05.2024, вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, виправлення ОСОБА_6 без застосування покарання у виді позбавлення волі чи обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку ОСОБА_6 з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

З урахуванням викладеного, враховуючи обставини скоєного злочину, особу винного, який обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, обставини, які пом`якшують покарання, обставини, які обтяжують покарання, факт перебування на утриманні ОСОБА_6 малолітньої дитини, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з межах санкції ст. 121 ч.1 КК України та приходить до висновку що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, оскільки вчинений обвинуваченим злочини є тяжким, саме таке покарання, буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 суд приходить до наступного висновку.

Згідно статті 128 частини 1 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з положеннями статті 127 частини 2 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно статті 128 частини 5 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до положень ст.ст.23,1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Суд вважає доведеним факт завдання потерпілій моральної шкоди внаслідок дій обвинуваченого.

Таким чином, відповідно до вимог ст.128 КПК України,ст.ст.23, 1167,1177 ЦК України, враховуючи обставини скоєного злочину, негативні наслідки, що настали в результаті дій обвинуваченого, характер та обсяг страждань потерпілої, у якої у зв`язку зі скоєнням обвинуваченим злочину перервалася вагітність, вона перебувала на лікуванні в медичному закладі, з урахуванням матеріального стану обвинуваченого, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, на користь потерпілої з обвинуваченого необхідно стягнути на відшкодування спричиненої моральної шкоди 120 000 грн.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили, для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373 - 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту проголошення вироку 13.03.2025, зарахувавши в строк відбування покарання час його перебування під вартою з 16.01.2024 по день ухвалення вироку суду.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 - тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

Речовий доказ по справі - мобільний телефон «моторолла» імеі НОМЕР_1 з номером телефону НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , повернути власнику ОСОБА_6 після набрання вироком суду законної сили.

Арешт, накладений на майно на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19.01.2024 року зняти, після набрання вироком суду законної сили.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення , обвинуваченим в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а тим учасникам , які не були присутніми в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1