1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/3174/25 1-кс/335/1155/2025
07 квітня 2025 року м. Запоріжжя
Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СВ Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали вищевказаного кримінального провадження. У ході досудового розслідування встановлено, що у період часу з 22.03.2025 по 24.03.2025, невстановлена особа діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи в приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала грошові кошти в сумі 7000 гривень, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинивши останньому майнову шкоду на вказану суму. (ЄО № 3081 від 02.04.2025).
02 квітня 2025 року, в період часу з 16 години 10 хвилин до 16 години 30 хвилин, начальником СВ ВП № 1 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, проведено огляд предмету, в ході якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно надав працівникам поліції для огляду та подальшого вилучення сенсорний мобільний телефон «Infinix» в корпусі чорного кольору, коробку з-під телефону, зарядний пристрій білого кольору та фіскальний чек. Вказане він придбав на кошти, які раніше викрав у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказані предмети та речі визнано речовими доказами, про що слідчим винесено відповідну постанову.
Враховуючи те, що в разі несвоєчасного арешту вилученого майна, зацікавлені особи можуть знищити, зіпсувати, приховати або відчужити майно, яке має важливе значення для встановлення об`єктивних обставин під час проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.
Слідчий та прокурор клопотання підтримали, про що надали відповідні заяви про розгляд клопотання без їх участі.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, 02.04.2025 громадянин ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції сенсорний мобільний телефон «Infinix» в корпусі чорного кольору, коробку з-під телефону, зарядний пристрій білого кольору та фіскальний чек, про що слідчим 02.04.2025 складено протокол огляду предмету, та вилучено вказані предмети і речі, на які слідчий просить накласти арешт.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У ст. 171 КПК України, викладено вимоги, яким повинно відповідати клопотання слідчого про арешт майна.
Зокрема у п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України зазначено, у клопотанні слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи викладене, виходячи з матеріалів доданих до клопотання, слідчий суддя доходить до висновку, що у задоволенні клопотання про арешт майна, слід відмовити, оскільки слідчий не довів необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, у разі не накладення арешту.
Як встановлено, вказане майно, на яке слідчий просить накласти арешт, видано добровільно особою з метою його вилучення, яке слідчим оглянуто та вилучено, що свідчить про забезпечення його схоронності уповноваженою особою, та свідчить про відсутність підстав вважати що існує можливість його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (завдання арешту майна).
Отже, слідчим не доведено того, що зацікавлені особи можуть знищити, зіпсувати, приховати або відчужити майно, як зазначено у клопотанні слідчого, а навпаки, матеріали долучені до клопотання (проведені дії) свідчать про зворотнє.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що слідчим не доведено наявність передбачених законом правових підстав та необхідності накладення арешту на майно, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст.131, 170-173 КПК України, слідчий суддя,
У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1