03 лютого 2025 року м. Запоріжжя
Слідчий звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке вмотивоване наступним.
В ході досудового розслідування встановлено, що наказом першого заступника Фонду державного майна України ОСОБА_5 №1905 від 25.10.2021 ОСОБА_6 призначено на посаду виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Запорізький автомобільний ремонтний завод» з окладом згідно штатного розпису.
ОСОБА_6 у період часу з 25.10.2021 по 05.12.2024 обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто був, відповідно до положень ст.18 КПК України, службовою особою.
Так, перебуваючи на посаді в.о. директора ДП «ЗАРЗ» ОСОБА_6 достовірно знав про наявність на території підприємства обладнання, приміщень та конструкцій, більша частина з яких виготовлена з різних металів, та перебуває на балансі ДП «ЗАРЗ» та перебуває у власності Держави. У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел на розтрату майна державного підприємства, шляхом зловживання своїм службовим становищем, з метою особистого збагачення. Для досягнення своєї злочинної мети ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці вступив у злочинну змову зі ОСОБА_7 , та усвідомлюючи, що вони діють в умовах воєнного стану, розробили схему злочинної діяльності.
Протягом 01 та 02 жовтня 2024 року ОСОБА_7 надав ОСОБА_8 , який не був обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , устаткування та доступ до території ДП «ЗАРЗ» за адресою м. Запоріжжя, вул. Героїв 55-ї бригади 1, де ОСОБА_8 , на виконання домовленості, досягнутої зі ОСОБА_7 , здійснив демонтаж частини металевих конструкції, а саме трьох секційних стелажів. В подальшому 02.10.2024 приблизно о 12.00 год. демонтовані металеві конструкції загальною вагою 2 тони були завантажені невстановленими досудовим розслідуванням особами до автомобілю ГАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , та вивезені з території ДП «ЗАРЗ» для транспортування на склад ТОВ «Метал б/у Запоріжжя».
Крім того, у період часу з 01 жовтня 2024 до 16 жовтня 2024 року ОСОБА_8 , який не був обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на виконання домовленості, досягнутої зі ОСОБА_7 , перебуваючи на території ДП «ЗАРЗ» за адресою м. Запоріжжя, вул. Героїв 55-ї бригади 1, здійснив демонтаж частини металевих конструкції, а саме трьохсекційних стелажів. 15.10.2024 приблизно о 13.00 год. демонтовані металеві конструкції загальною вагою 2 тони були завантажені невстановленими досудовим розслідуванням особами до автомобілю ГАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , та вивезені з території ДП «ЗАРЗ» для транспортування на склад ТОВ «Метал б/у Запоріжжя».
Таким чином, ОСОБА_6 діючи умисно за попередньою змовою зі ОСОБА_7 , з метою особистого збагачення, з прямим умислом, направленим на розтрату майна державного підприємства, діючи в умовах воєнного стану, зловживаючи службовим становищем вчинив розтрату майна державного підприємства у вигляді лому металу вагою 4 тони середньо ринковою вартістю 5140 грн. за 1 тону, чим спричинили збиток на суму 20 560 грн.
Відповідно до протокол допиту у якості свідка від 16.10.2024 громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який офіційно працевлаштований у ДП «ЗАРЗ» на посаді різьбяра по металу. Допит громадянин ОСОБА_8 фіксувався за допомогою технічного засобу фіксації і носія інформації, які застосовувались при проведенні процесуальної дії: відеокамера «Panasonic» зі з`ємним флеш носієм інформації, картою пам`яті Місro-SD 8GB.
В ході вказаної процесуальної дії, були зафіксовані наступні покази громадянина ОСОБА_8 , а саме: що наказ про демонтаж металевих конструкцій шляхом їх порізки, які належать ДП «ЗАРЗ» з подальшим завантаженням металобрухту на вантажівки йому надав заступник директора ДП «ЗАРЗ» ОСОБА_7 за погодженням із директором ДП «ЗАРЗ» ОСОБА_6 , за вказану діяльність ОСОБА_8 отримував грошові кошти готівкою від ОСОБА_7 та ОСОБА_9
16.10.2024 було проведено огляд місця події в ході якого було вилучено автомобіль ГАЗ НОМЕР_1 з металобрухтом та товарно-транспортні накладні. Відповідно до товаро-транспортної накладної від 16.10.2024 р. ГАЗ НОМЕР_1 здійснював перевезення металобрухту в кількості 2 тон, пунктом розвантаження вказано наступну адресу: АДРЕСА_1 .
В ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_2 було вилучено документи, серед яких договір купівлі-продажу брухту та відходів №01/10-7 від 01.10.2024 укладеного між ТОВ «МЕТАЛЛ Б/У ЗАПОРІЖЖЯ» та ДП «ЗАРЗ», предметом якого є продаж брухту та відходів чорних та кольорових металів. Відповідно до пункту 1.2 вказаного договору продавець гарантує, що Товар є його власністю, не перебуває під забороною чи арештом, права третіх осіб на Товар відсутні. Вказане суперечить статут ДП «ЗАРЗ», а саме відповідно до пункту 7 майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання.
На теперішній час є підстави вважати, що вилучені речі та документи відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та те, що незастосування арешту на зазначене майно може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження, слідчий просить накласти на нього арешт.
Слідчий підтримав подане клопотання, надавши відповідну заяву.
Уповноважений представник ТОВ «МЕТАЛЛ Б/У ЗАПОРІЖЖЯ» в судове засідання не з`явився. 03.02.2025 директор ТОВ «МЕТАЛЛ Б/У ЗАПОРІЖЖЯ» ОСОБА_11 звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання слідчого про арешт майна за відсутності представника ТОВ «МЕТАЛЛ Б/У ЗАПОРІЖЖЯ», проти задоволення клопотання не заперечував.
У зв`язку із неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у провадженні, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється (ч. 4 ст. 107 КПК України).
Вивчивши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя доходить наступних висновків.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З метою забезпечення збереження речових доказів арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування приведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен: перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи; з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів; враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора; взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.01.2025 надано дозвіл на обшук у ТОВ «МЕТАЛЛ Б/У ЗАПОРІЖЖЯ» (ідентифікаційний код 42948622), що розташоване за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Оріхівське шосе, будинок 8, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень, відшукання металобрухту, який перебуває на балансі ДП «ЗАРЗ», договорів з додатками, товарно-транспортних накладних та інших документів укладених між ТОВ «МЕТАЛЛ Б/У ЗАПОРІЖЖЯ» та ДП «ЗАРЗ», засобів стільникового зв`язку (мобільних телефонів, карток операторів стільникового зв`язку), які використовувалися для здійснення злочинної діяльності, комп`ютерної техніки та електронних носіїв інформації, які можуть мати доказове значення у даному кримінальному провадженні.
В ході обшуку, проведеного слідчим 27.01.2025, вилучені речі, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.
Аналіз фактичних даних, викладених у протоколах огляду, протоколах обшуку, протоколах НСРД, протоколах допиту свідків, протоколі допиту підозрюваного, дозволяє дійти висновку, що вилучені слідчим під час обшуку речі та документи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Отже, зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Майно, яке має ознаки речового доказу, може бути вилучено та арештовано незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
З огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного вище майна з метою забезпечення збереження речових доказів є необхідним на даній стадії кримінального провадження, сприятиме досягненню дієвості кримінального провадження, запобігатиме ризикам його знищення, приховування, відчуження, спотворення збереженої на ньому інформації.
З урахуванням вищевикладеного, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на мано, вилучене 27.01.2025 під час проведення обшуку Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛЛ Б/У ЗАПОРІЖЖЯ» (ідентифікаційний код 42948622) та розташоване за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Оріхівське шосе, будинок 8, а саме на: мережевий відеореєстратор Alhua DHI-NVR 2108, mac: B4:4C:3B:9E:98:40; зошит у клітинку з чорновими записами та номерами телефонів; блокнот зеленого кольору із чорновими записами, видатковими накладними; блокнот кольоровий із чорновими записами; зошит загальний із чорновими записами; блокнот «Мотор-гарант» із чорновими записами; зошит А4 із чорновими записами; табель обліку часу за жовтень 2024 р. на 1 арк; табель обліку часу за вересень 2024 р. на 1 арк; табель обліку часу на 1 арк; табель виходу на роботу за січень 2025 р. на 1 арк; табель виходу на роботу за лютий 2025 р. на 1 арк; табель виходу на роботу на 1 арк; графік робочого часу за жовтень на 1 арк; графік робочого часу за вересень на1 арк, із забороною відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном до скасування арешту у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.
Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокуророві, власникові (володільцеві) майна.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1