Провадження №: 1-в/336/72/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника органу пробації ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання за вироком суду відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2023,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася заступник начальника Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_7 із вказаним поданням, що мотивовано таким.

Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2023 року ОСОБА_5 призначене покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України його звільнено від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки. Відповідно до ст.76 КК України покладено наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок відносно засудженого надійшов на виконання до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області 25.10.2023 року.

01.11.2023 року засуджений був ознайомлений з порядком та умовами здійснення нагляду та обов`язками покладеними на нього судом, з правовими наслідками звільнення від відбування покарання з випробуванням. Попереджений про недопустимість скоєння нового кримінального правопорушення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2023 р., застосовано принцип поглинання менш суворого покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.09.2023 року більш суворим покаранням за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2023 року остаточно визначене покарання відповідно до ч. 1, 4 ст.70 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Відповідно до ст.76 КК України покладено наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

15.01.2024 року засуджений повторно ознайомлений з порядком та умовами здійснення нагляду та обов`язками покладеними на нього судом, з правовими наслідками звільнення від відбування покарання, попереджений про правові наслідки за невиконання обов`язків, покладених судом та систематичне вчинення адміністративних правопорушень в період іспитового строку (арк. 49).

26.07.2024 року, у зв`язку з ухиленням засудженого від виконання обов`язків, покладених на нього судом, до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя було скеровано подання про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення громадянина ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання.

03.09.2024 року засуджений повідомив, що знаходиться в Дніпропетровській області, де проходить військову службу, закріплений за військовою частиною НОМЕР_1 , однак жодних документів підтверджуючих проходження служби не надав.

Також цього дня, для з`ясування інформації щодо призову засудженого на військову службу під час мобілізації в особливий період, Шевченківським районним відділом з питань пробації було направлено відповідний запит до вказаної військової частини.

В подальшому, з метою контролю за місцезнаходження гр-на ОСОБА_8 та подальшого проходження ним військової служби, проведення індивідуально виховної роботи з засудженим, у дні, встановлені для реєстрації, 3 засудженим проводилась бесіди з використанням технічних засобів електронних комунікацій, про що складались відповідні доповідні, які долучені до матеріалів особової справи засудженого.

Під час проведення першої бесіди гр-ну ОСОБА_8 було повідомлено, що контроль за поведінкою засуджених, звільнених від відбування покарання з випробуванням, які є військовослужбовцями, здійснюється командирами військових частин, у зв`язку з чим на адресу військової частини після отримання підтвердження буде направлено судове рішення для виконання за належністю. У разі звільнення з військової служби/залишення військової служби до постановки на облік військової частини як засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, з будь-яких причин, останньому необхідно невідкладно з`явитись до відділу пробації за місцем проживання. (арк.106)

23.09.2024 року гр.-н ОСОБА_5 , через мобільний застосунок VIBER надіслав на довідку форми 5, що підтверджує його перебування на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 .

Під час іспитового строку, визначеного вироком суду, 23.07.2024 року ОСОБА_8 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 127 КУпАП, за що відносно нього працівниками Управління патрульної поліції складено протокол ЕНА №2660810, до засудженого застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

08.01.2025 року до Шевченківського РВ з питань пробації надійшла ухвала Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2024 року за рішенням якої у задоволенні подання органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відмовлено.

Також, 08.01.2025 року, до уповноваженого органу з питань пробації зателефонувала мати засудженого ОСОБА_9 та повідомила, що її син ОСОБА_5 близько півтора місяців знаходиться вдома, самовільно залишив військову частину, оскільки стверджує, що немає кому наглядати за його маленькою дитиною.

Через матір засуджений був викликаний до Шевченківського РВ з питань пробації на 10.01.2025 року для надання відповідного пояснення та проведення із ним роботи згідно норм діючого законодавства.

10.01.2025 року засуджений з`явився до Шевченківського районного відділу з питань пробації, та повідомив, що залишив військову частину та з 30.11.2024 року знаходиться у м. Запоріжжя за адресою свого місця мешкання, а саме АДРЕСА_1 . До Шевченківського РВ з питань пробації для проведення реєстрації не з`являвся так як боявся понести покарання за самовільне залишення військової служби.

Своїми діями засуджений допустив ухилення від виконання обов`язку покладеного на нього судом, а саме не з`являвся до уповноваженого органу з питань пробації 02.12.2024, 16.12.2024, 06.01.2025 року, до засудженого згідно з ч. 1 ст. 166 КВК України було застосовано письмове попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

Додатково, 10.01.2025 року гр.-н ОСОБА_10 повідомив, що відносно нього співробітниками Управління патрульної поліції в Запорізькій області було складено адміністративні протоколи серії: ЕНА №02482521 від 26.06.2024 року за ознаками ч.1 ст.127 КУпАП; ЕНА №02787668 від 09.08.2024 року за ознаками ч.1 ст.127 КУпАП; ЕНА №03404539 від 03.11.2024 року за ознаками ч.1 ст 127 КУпАП.

10.01.2025 року за вих 22/28/145-25, Шевченківським районним відділом з питань пробації до Управління патрульної поліції в Запорізькій області направлено запит з метою отримання копій адміністративних протоколів та постанов правопорушення складені відносно засудженого про адміністративні правопорушення складені відносно засудженого (арк. 146).

Одночасно з цим до військової частини НОМЕР_1 був направлений запит з метою отримання документу, щодо призупинення військової служби в Збройних Силах України, громадянином ОСОБА_11 .

Посилаючись на те, що засуджений не виконує умови звільнення від відбування покарання з випробуванням, нехтуючи довірою, що виявлена до засудженої особи судом, а також гуманізмом, вираженим у його звільненні від відбування покарання, які повинні були проявитися в його прагненні довести своє виправлення або перевиховання зразковою поведінкою, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, заступник начальника відділу органу з питань пробації просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням на направити засудженого для відбування призначеного судом покарання.

Захисник надав письмові заперечення та доповнення до них. У запереченнях захисник, зокрема зазначає, що 02.12.2024, 1612.2024 та 06.01.2025 здійснювалося листування між засудженим та представником органу пробації через мобільний застосунок, а отже ОСОБА_5 не ухилявся від виконання свого обов`язку. Постанови по справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 127 КУпАП, виносилися без участі ОСОБА_5 , такі правопорушення ним не вчинялися, та вказані постанови наразі оскаржуються в судовому порядку.

В судовому засіданні представник пробації та прокурор підтримали подання. Зокрема представник органу пробації зауважила, що реєстрація засудженого через застосунок Вайбер було допустимим через інформацію про перебування засудженого на військовій службі, проте засуджений, самовільно залишивши військову частину, повинний був особисто являтися для реєстрації. Підтвердила, що після направлення цього подання до суду засуджений являється на реєстрацію.

Захисник та засуджений заперечили проти задоволення подання. Послалися на те, що у засудженого на піклуванні перебуває малолітня дитина, яку мати залишила батьку, про що надано докази до додаткових письмових пояснень. Відносно матері дитини також ставиться питання про скасування випробування. Неявку засудженого до органу пробації після залишення військової частини обумовлюють не бажанням ухилитися від виконання покладених на засудженого обов`язків, а страхом щодо наслідків самовільного залишення частини.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 166 КВК України (в ред. Закону № 3342-IX від 23.08.2023), у разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин.

Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок

Як визначають положення глави 3 розділу ІХ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 № 272/5 (в ред. наказу № 303/5 від 05.02.2024), у разі систематичного невиконання звільненим з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним невиконанням покладених на звільненого з випробуванням обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин.

Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Так, судом встановлено, що засуджений, здійснюючи періодичну реєстрацію через мобільний застосунок 02.12.2024, 16.12.2024 та 06.01.2025, проти чого не заперечувала представник органу пробації, про що свідчить зміст листування, не мав наміру ухилитися від виконання покладених на нього обов`язків. Його дії обумовлені лише страхом щодо наслідків самовільного залишення частини, дослідження правомірності чого виходить за межі даного провадження. Проте засуджений на першу вимогу 10.01.2025 з`явився до органу пробації та надав пояснення, додатково повідомивши, що відносно нього складалися постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП, чого орган пробації не знав (арк. особової справи (139-145).

Вказані дії аж ніяк не свідчать про те, що засуджений має намір ухилитися від виконання обов`язків, покладених на нього судом.

Що стосується притягнення засудженого до адміністративної відповідальності.

У поданні зазначено, , що 16.06.2024, 09.08.2024, 03.11.2024 співробітниками поліції відносно ОСОБА_5 складені постанови за ч. 1 ст. 127 КУпАП.

Відповідно до згаданих вище положень КВК України та Порядку систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративні правопорушення, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку, визначені главою 14 КУпАП (статті 173 184 КУпАП).

Водночас засуджений притягався до відповідальності за вчинення правопорушення в галузі здоров`я населення (за вчинення правопорушення на транспорті (ст. 127, глава 10 КУпАП), а отже засуджений не вчинив правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Більш того, наразі вказані постанови оскаржується Шевченківським районним судом м. Запоріжжя відкриті провадження відповідні провадження в адміністративних справах (ЄУН 336/2217/25, 336/1489/25).

За наведеного суд дійшов переконання, що зазначені у поданні обставини станом на цей час не є достатніми для висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення, у зв`язку з чим у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання Шевченківського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1