Справа №751/2542/25
Провадження №1-кс/751/755/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова

ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000316 від 17 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурору кримінальному провадженні прокурор відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000316 від

17 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Із клопотання вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000316 від 17 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 17 березня 2025 року приблизно о 09 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Opel Vivaro» з державним номерним знаком

НОМЕР_1 , рухаючись на 84 км + 400 метрів автодороги Кіпті-Глухів-Бачівськ в напрямку м. Глухів Сумської області здійснила наїзд на косулю, яка вибігла на проїжджу частину з лісу з правої сторони за напрямком руху вищевказаного автомобіля, після чого тварину відкинуло на зустрічну смугу руху, де в подальшому відбулось зіткнулася з автомобілем марки «Volvo V70XC» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався в зустрічному напрямку по зустрічний смузі руху. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Volvo V70XC» ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці події, а пасажири цього ж автомобіля ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження та були госпіталізовані до КНП «Ніжинська міська лікарня».

Обґрунтовуючи своє клопотання, прокурор указує на те, що необхідність накладення арешту на автомобіль марки «Volvo V70XC» з реєстраційним номером НОМЕР_2 виникла з метою його збереження як речового доказу.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, просив клопотання про арешт майна розглянути без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, просив клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримує, додаткових пояснень та доказів не має.

Володілець майна ОСОБА_5 , який є фактичним користувачем автомобіля марки «Volvo V70XC» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся в передбаченому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації власником майна, про арешт якого порушується питання у клопотанні, його процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи у суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки власника майна обов`язковою немає, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності осіб, що не з`явились.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Вивчивши клопотання та дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до такого висновку.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, у тому числі, збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000316 від 17 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17 березня 2025 року на 84 км + 400 метрів автодороги Кіпті-Глухів-Бачівськ в напрямку

м. Глухів Сумської області з участю, у тому числі, автомобіля марки «Volvo V70XC» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5

17 березня 2025 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було вилучено автомобіль марки «Volvo V70XC» з реєстраційним номером НОМЕР_2 та поміщено на зберігання на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ВП № 3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області.

Постановою слідчого від 17 березня 2025 року автомобіль марки «Volvo V70XC» з реєстраційним номером НОМЕР_2 визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження.

Автомобіль марки «Volvo V70XC» з державним номерним знаком

НОМЕР_2 зареєстрований в Литовський республіці, а користувачем являється ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у свої рішення неодноразово зазначав, що вимога законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справах «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Матеріали клопотання свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою, визначеною п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речового доказу.

За таких обставин, враховуючи, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 107, 131, 132, 171-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000316 від

17 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на автомобіль марки «Volvo V70XC» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , користувачем якого являється ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речового доказу, заборонивши відчужувати, розпоряджатися в будь-який спосіб та користуватися вказаним майном.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1