Справа №635/3277/20
Провадження №1-кп/635/424/2025
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2025 року Харківський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретар судових засідань - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000675 від 14.09.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Загорськ Московської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 , 13.09.2019, близько 20:00, у темнии? час доби, при достатніи? видимості, керував технічно справним автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 та рухався по автодорозі «Киі?в-Харків-Довжанськии?», в с. Манченки, вул. Спортивніи?, зі сторони м. Харків, в напрямку м. Валки, Харківськоі? області зі швидкістю 60 км/год. з ввімкненим світлом фар.

В раи?оні будинку №92 по вул. Спортивніи?, в с. Манченки (Санжари), ОСОБА_6 порушивши вимоги п.12.3. Правил дорожнього руху Украі?ни, скоі?в наі?зд на пішохода ОСОБА_7 , якии? рухався зправа наліво відносно напрямку руху автомобілю ОСОБА_4 .

Внаслідок вказаноі? дорожньо-транспортноі? пригоди потерпілому ОСОБА_7 , згідно з висновком судово-медичноі? експертизи №12-14/286-А/20 від 09.04.2020, спричинені, серед іншого, тяжкі тілесні ушкодження, які знаходяться в прямому причинному зв?язку з подією та наслідками вказаноі? дорожньо-транспортноі? пригоди.

Після вчинення зазначеноі? дорожньо-транспортноі? пригоди, ОСОБА_6 , керуючись прямим умислом стосовно вчинюваних діи? та злочинною самовпевненістю щодо можливих наслідків, всупереч встановленому правовому обов?язку піклуватися про осіб, які знаходяться в небезпечному для життя стані, якии? обумовлении? підпунктом «г», пункту 2.10, розділу 2 правил дорожнього руху Украі?ни, з місця ДТП зник, залишивши потерпілого ОСОБА_7 на проі?зніи? частині без свідомості без допомоги в небезпечному для життя стані.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані, як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.135 КК України - тобто залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.135 КК України та закриття провадження по справі у цій частині у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника, наслідки закриття кримінального провадження йому відомі.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.135 КК України та закриття провадження у справі у цій частині, оскільки строки притягнення до кримінальної відповідальності за зазначеним правопорушенням спливли і не переривалися.

Згідно обвинувального акту обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.135КК України, вчинене 13.09.2019 року.

Санкція ч.1 ст.135 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до двох років або позбавлення волі на той самий строк.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.135 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минул о три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Згідно ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 - 4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК України).

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Відповідно до Витягу з Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей щодо притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень не вчинив.

Враховуючи, що з дня вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, у скоєнні якого він обвинувачується, минуло більше ніж три роки, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся, нових злочинів обвинувачений не вчинив, а відтак перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не переривався, обвинувачений просить про звільнення від кримінальної відповідальності, останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

При цьому обвинуваченому суд роз`яснив, що застосування ст.49 КК України не є реабілітуючою підставою звільнення від кримінальної відповідальності та не звільняє обвинуваченого від обов`язку відшкодування в порядку цивільного судочинства завданої внаслідок кримінального правопорушення шкоди.

При вирішенні питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішенням у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується, а також рішенням у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», в якому зазначено, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення, термін позовної давності забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

При цьому відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим. Така відмова може призвести до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

З`ясувавши позицію обвинуваченого, впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.135 КК УКраїни, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі вимог ст. 49 КК України, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю в цій частині на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, що є нереабілітуючою підставою.

В той час суд продовжує розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, 286, ст. ст. 369 - 372, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 135 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000675 від 14.09.2019 року в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України - закрити.

Продовжити судовий розгляд кримінального провадження №0000675 від 14.09.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.289 КК України.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1