Провадження № 1-кп/643/533/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.01.2025 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000858 від 06.02.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України на підставі п. 31 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності -

ВСТАНОВИВ:

04.12.2024 з Салтівської окружної прокуратури м. Харкова до Московського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000858 від 06.02.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, на підставі п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування клопотання зазначено, 05.02.2013 приблизно о 23:00 годин невстановлена особа, знаходячись біля під`їзду №2 будинку 208 по вул. Дружби Народів у м. Харкові, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, відкрито заволоділа сумкою з грошима у сумі 90000 грн., мобільним телефоном «Нокия 3250» та особистими речами, які належали ОСОБА_4 , чим спричинила останньому матеріальні збитки.

Відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000858 від 06.02.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Допитано в якості потерпілого у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Отримано дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до інформації, що знаходиться у оператора стільникового зв`язку мережі «МТС» (СТУ ПрАТ «МТС», м. Харків, вул. Фрунзе, 18) про всі вхідні та вихідні дзвінки, здійснені на номер та з номеру мобільного телефону з ІМЕІ НОМЕР_1 , який працює в мережі оператора, та про адреси базових станцій, біля вишок яких знаходився мобільний телефон.

Отримано дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до інформації, що знаходиться у оператора стільникового зв`язку мережі «Київстар» (ПрАТ «Київстар», м. Харків, вул. Космічна, 21) про всі вхідні та вихідні дзвінки, здійснені на номер та з номеру мобільного телефону з ІМЕІ НОМЕР_1 який працює в мережі оператора, та про адреси базових станцій, біля вишок яких знаходився мобільний телефон.

Крім того, проведено ряд інших розшукових дій, однак встановити особу причетну до вчинення злочину не виявилося можливим.

На теперішній час особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, не встановлено.

Учасники справи в судове засідання не з`явились.

Прокурор надав суду заяву, згідно з якою просив розглядати справу за його відсутності, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_4 надав суду заяву, згідно з якою просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали провадження, суд приходить висновку про відсутність правових підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності.

Судом встановлено, що 06.02.2013 працівниками правоохоронного органу було встановлено факт вчинення злочину та 06.02.2013 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000858 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

В ході досудового слідства, яке тривало з лютого 2013 року, особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлено.

Дійсно відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 284 кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи, або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Разом з тим, вказана норма права є бланкетною і відсилає до ст. 49 КК України, якою і визначається, коли закінчуються строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Частиною першою ст. 49 КК України передбачено загальні строки притягнення до кримінальної відповідальності в залежності від тяжкості скоєного кримінального правопорушення та санкції закону про кримінальну відповідальність. Водночас у частині другої цієї ж статті законодавцем визначено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло 15 років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. Тобто законодавцем чітко визначено, що строки, передбачені частиною першої статті не застосовуються, якщо особа ухиляється від досудового розслідування або суду.

У цьому кримінальному провадженні особа, яка вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства, з зізнанням така особа не з`явилася і її не було затримано. Отже відповідно до вимог частини другої ст. 49 КК України клопотання прокурора на підставі п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України ще не може бути подано до суду. Невиконання чи неналежне виконання працівниками правоохоронних органів своїх обов`язків не може бути підставою для відмови держави у захисті прав осіб, порушених вчиненням кримінального правопорушення.

Положення ст. 49 КК України, як і раніше ст. 48 КК України 1960 року, діють у такій редакції незмінно. Судова практика застосування положень ст. 49 КК України також є вже давно сформованою і сталою, сформульованою, у тому числі, і у правових висновках судів вищих інстанцій. Незважаючи на внесення змін до КПК України 2012 року про закриття провадження з такої підстави лише у 2019 році, сама по собі така підстава не є новелою кримінального процесуального законодавства, така ж норма існувала і у КПК 1960 року, десятиліттями існують правові висновки ще Верховного Суду України про можливість закриття кримінальної справи, у якій не встановлено особу, яка скоїла злочин, лише за умови, що з часу вчинення злочину минуло 15 років.

З часу вчинення даного злочину не минув зазначений строк.

На підставі наведеного, керуючись ч. 2 ст. 49 КК України, статтями 284, 369, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000858 від 06.02.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України на підставі п. 31 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності- відмовити.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000858 від 06.02.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, повернути до Салтівської окружної прокуратури м. Харкова для організації подальшого проведення досудового слідства.

Відповідно до положень статей 284, 392 КПК України не передбачено можливість оскарження ухвали суду про відмову у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1