Справа № 496/6257/23
Провадження № 1-кп/496/74/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4 , яка приймає участь в режимі відеоконференції,

захисників обвинуваченої - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які приймають участь в режимі відеоконференції,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 від 25.12.2014 року про визначення територіальної підслідності по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000603 від 05.04.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

28.06.2024 року адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить суд визнати незаконною та скасувати постанову старшого прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 від 25.12.2014 року, якою визначена підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні №0000603 від 05.04.2013 року, за СВ Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області, тобто слідчим органом, досудове розслідування якого, у даному кримінальному провадженні, визнано неефективним вищестоящим керівником прокуратури Одеської області.

В обґрунтування поданої скарги зазначено, що 05.04.2013 року слідчим СВ Одеського районного управління №2 ГУНП в Одеській області за фактом дорожньо-транспортної пригоди внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за №0000603, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Згідно матеріалів досудового розслідування, органом досудового розслідування встановлено, що 24.07.2011 року близько 21:30 год. на автодорозі «Одеса - Рені» сталося зіткнення автомобілів «Опель-Віваро», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_8 , «Тойота Каріна», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 та «Фіат», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 , внаслідок якого ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Постановою прокурора Одеської області ОСОБА_11 від 07.11.2014 року доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000603, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, слідчому управлінню ГУМВС України в Одеській області, тобто органу досудового слідства вищого рівня.

Керівник обласної прокуратури мотивував своє рішення тим, що вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що розслідування вказаного злочину слідчим відділом Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області проводиться неефективно. Так, слідчим у кримінальному провадженні не забезпечено швидке, повне та неупереджене розслідування, не проведено цілий ряд інших необхідних слідчих дій, направлених на розкриття злочину та встановлення осіб причетних до його вчинення. Постановою заступника прокурора Одеської області ОСОБА_12 від 26.11.2014 року призначена група прокурорів у кримінальному провадженні №0000603 від 05.04.2013 року, на чолі з старшим прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 . Постановою старшого прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 від 25.12.2014 року визначена підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні №0000603 за СВ Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області, якому доручено подальше досудове слідство. Своє рішення прокурор мотивував тим, що кримінальне провадження не є складним і не потребує високого рівня кваліфікації слідчих СУ ГУМВС України в Одеській області для його розслідування.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Під час проведення досудового розслідування встановлено, що місцем вчинення зазначеного кримінального правопорушення є Біляївський район Одеської області, тобто територія, яка знаходиться під юрисдикцією Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області. Відповідно до ч.5 ст. 218 КПК України спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня. Згідно п.2 ч.3 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру», прокурором вищого рівня є, для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів обласної прокуратури - керівник обласної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків. Таким чином, для прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 прокурором вищого рівня був прокурор Одеської області ОСОБА_11 . Відповідний керівник прокуратури вправі змінити орган досудового розслідування у кримінальному провадженні з порушенням принципу юрисдикції виключно у разі неефективного досудового розслідування, що і було законно здійснено керівником обласної прокуратури постановою від 07.11.2014 року, якою доручено досудове розслідування слідчому підрозділу вищого рівня. Старший прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , всупереч рішенню прокурора вищого рівня, прийнятого в порядку ч.5 ст. 36 КПК України, будучи не згодним з вказаним рішенням, вважаючи за необхідне застосування до вказаних правовідносин ч.1 ст. 218 КПК України, не звернувшись відповідно до ч.5 ст. 218 КПК України до керівника органу прокуратури вищого рівня, виключно який вправі вирішувати зазначений спір про підслідність, самостійно наділив себе обов`язками по зміні підслідності кримінального провадження №0000603 за СВ Біляївського РВ ГУМВС України і прийняв оскаржуване рішення.

Адвокат ОСОБА_5 зазначила, що застосування в даному випадку прокурором ОСОБА_7 приписів ч.2 ст. 218 КПК України, всупереч рішенню вищестоящого прокурора, прийнятого в порядку ч.5 ст. 36 КПК України, шляхом протиправної зворотної зміни підслідності на орган, здійснення досудового розслідування яким визнано вищестоящим прокурором неефективним, є завідомо протиправним та вчиненим особою, що немала відповідних повноважень.

Отже, рішення старшого прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , викладене у формі постанови від 25.12.2014 року, якою визначена підслідність кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000603 за СВ Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській, прийнято з перевищенням повноважень, всупереч рішенню вищестоящого прокурора і норм КПК, тому є незаконним і підлягає безумовному та негайному скасуванню.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 подану скаргу підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у ній.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 подану скаргу адвоката ОСОБА_5 підтримав, просив задовольнити.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 подану скаргу підтримала, просила задовольнити.

Прокурор Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні скарги.

Потерпілий ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, про дату час та місце проведення підготовчого судового засідання був повідомлений належним чином, надійшла заява на адресу суду за Вх.№14449/24 від 14.05.2024 року про проведення підготовчого судового засідання за його відсутність.

Вивчивши подану скаргу, вислухавши пояснення захисників обвинуваченої, обвинуваченої, прокурора, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Відповідно до ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч.2 ст. 303 КПК України).

Адвокатом ОСОБА_5 подано скаргу в порядку ч.2 ст. 303 КПК України.

Частиною 1 ст. 216 КПК України передбачено, що слідчі органи Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.

Відповідно до ч.5 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійсненням ним досудового розслідування в умовах воєнного стану.

Судом встановлено, що постановою прокурора Одеської області ОСОБА_11 від 07.11.2014 року доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000603, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, слідчому управлінню ГУМВС України в Одеській області.

Зі змісту вказаної постанови слідує, що слідчим відділом Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області розслідується кримінальне провадження №0000603 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що розслідування вказаного злочину слідчим відділом Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області проводиться неефективно. Так, слідчим у кримінальному провадженні не забезпечено швидке, повне та неупереджене розслідування, не проведено цілий ряд інших необхідних слідчих дій, направлених на розкриття злочину та встановлення осіб причетних до його вчинення. За таких обставин, проведення досудового слідства у даному кримінальному провадженні було доручено іншому органу, а саме слідчому управлінню ГУМВС України в Одеській області.

Постановою заступника прокурора Одеської області ОСОБА_12 від 26.11.2014 року призначена група прокурорів у кримінальному провадженні №0000603 від 05.04.2013 року, в якій старшим групи призначено старшого прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 .

Постановою старшого прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 від 25.12.2014 року визначена підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні №0000603 від 05.04.2013 року за СВ Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області, якому доручено подальше досудове слідство.

Постанова мотивована тим, що кримінальне провадження не є складним і не потребує високого рівня кваліфікації слідчих СУ ГУМВС України в Одеській області для його розслідування. Місцем вчинення зазначеного кримінального правопорушення є Біляївський район Одеської області, тобто територія, яка знаходиться під юрисдикцією Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області. У кримінальному провадженні допитано всіх учасників дорожньо-транспортної пригоди, проведено слідчі експерименти, проведено низку судових експертиз, виконано інші слідчі та процесуальні дії.

Частиною 1 ст. 218 КПК України визначено, що досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він зобов`язаний протягом п`яти днів з дня встановлення таких обставин письмово повідомити про них прокурора та проводити розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

Прокурор розглядає письмове повідомлення слідчого протягом десяти днів з дня його отримання та в разі підтвердження наведених у ньому обставин зобов`язаний прийняти постанову про визначення підслідності.

Прокурор у разі самостійного встановлення обставин, що свідчать про необхідність визначення іншої підслідності, протягом десяти днів з дня встановлення таких обставин зобов`язаний прийняти постанову про визначення підслідності (ч.2 ст. 218 КПК України).

Пунктом 2 ч.3 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурором вищого рівня для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів обласної прокуратури є - керівник обласної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків.

З наведеного слідує, що заступник прокурора Одеської області ОСОБА_12 був наділений повноваженнями, зокрема, для призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000603 від 05.04.2013 року, в якій старшим групи призначено старшого прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 .

Частиною 2 ст. 36 КПК України окреслені повноваження прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням. Так, прокурор уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; 3) доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування; 4) доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; 5) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 7) скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих; 8) ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування; 9) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 10) погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання; 11) повідомляти особі про підозру; 12) пред`являти цивільний позов в інтересах держави та громадян, які через фізичний стан чи матеріальне становище, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права, у порядку, передбаченому цим Кодексом та законом; 13) затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання; 14) звертатися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 15) підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом; 16) погоджувати запит органу досудового розслідування про міжнародну правову допомогу, передання кримінального провадження або самостійно звертатися з таким клопотанням в порядку, встановленому цим Кодексом; 17) доручати органу досудового розслідування виконання запиту (доручення) компетентного органу іноземної держави про міжнародну правову допомогу або перейняття кримінального провадження, перевіряти повноту і законність проведення процесуальних дій, а також повноту, всебічність та об`єктивність розслідування у перейнятому кримінальному провадженні; 18) перевіряти перед направленням прокуророві вищого рівня документи органу досудового розслідування про видачу особи (екстрадицію), повертати їх відповідному органу з письмовими вказівками, якщо такі документи необґрунтовані або не відповідають вимогам міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи законам України; 19) доручати органам досудового розслідування проведення розшуку і затримання осіб, які вчинили кримінальне правопорушення за межами України, виконання окремих процесуальних дій з метою видачі особи (екстрадиції) за запитом компетентного органу іноземної держави; 20) оскаржувати судові рішення в порядку, встановленому цим Кодексом; 21) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

З аналізу повноважень прокурора можна дійти висновку, що функція процесуального керівника полягає у реалізації конституційної функції нагляду за додержанням законів органами, які проводять дізнання та досудове розслідування, організації процесу досудового розслідування, визначенні напрямів розслідування, координації процесуальних дій, сприянні створенню умов для нормального функціонування слідчих, забезпеченні додержання у процесі розслідування вимог законів України.

За приписами ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Тобто, після призначення процесуальним керівником прокурор наділяється повноваженнями на здійсненні ним нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням. Повноваження процесуального керівництва визначені вищенаведеною нормою ч.2 ст. 36 КПК України.

Повноваження щодо визначення підслідності належать виключно до компетенції прокурора, який здійснює нагляд за досудовим розслідуванням, який своєю постановою визначає підслідність кримінального правопорушення.

Відтак, суд вважає, що постанова старшого прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 від 25.12.2014 року про визначення підслідності кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні №0000603 за СВ Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області, прийнята уповноваженою особою та узгоджується з вимогами ч.1 ст. 218 КПК України.

При цьому, спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня (ч.5 ст. 218 КПК України).

Аналізуючи положення чинного законодавства слідує, що саме до повноважень прокурора відноситься визначення підслідності, натомість спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.

Поряд з цим, відомостей про те, в чому полягає спір про підслідність та між ким він виник в скарзі не наводиться.

Окрім іншого, суд вважає, що оскарження постанови старшого прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 від 25.12.2014 року про зміну підслідності на даній стадії є передчасним, у розпорядженні суду відсутні матеріали кримінального провадження, тому суд позбавлений можливості надати оцінку постанові прокурора Одеської області ОСОБА_11 від 07.11.2014 року в частині того, чи було неефективним досудове розслідування, внаслідок чого прокурором було змінено підслідність.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 17.02.2025 року по справі №283/1638/23 зазначила, що завданням підготовчого судового провадження є перевірка процесуальних підстав для призначення судового розгляду та підготовка до розгляду матеріалів кримінального провадження в судовому засіданні, якщо не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч.3 ст. 314 КПК.

Підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Виходячи зі змісту ч.3 ст. 314 та ст. 315 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти обмежене коло рішень та вирішити питання, пов`язані з призначенням кримінального провадження до судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Отже, предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді можуть бути не будь-які скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, а лише ті з них, які пов`язані із завданнями підготовчого судового засідання, а саме можливості призначення судового розгляду конкретного кримінального провадження.

Суд також враховує висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24.05.2021 року у справі №640/5023/19, згідно з яким, постанова про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, її обґрунтування та вмотивування має бути предметом дослідження суду в кожному кримінальному провадженні, яке здійснюється з урахуванням його конкретних обставин. Результати такого дослідження утворюють підстави для подальшої оцінки отриманих у результаті проведеного досудового розслідування доказів з точки зору допустимості.

Під час підготовчого судового засідання, суд не вправі оцінювати процесуальні дії (бездіяльність) та рішення органу досудового розслідування та прокурора, в тому числі щодо визначення підслідності, оскільки відповідно до ст. 314-316 КПК України з`ясування таких обставин виходить за межі компетенції суду на стадії підготовчого провадження, такі обставини можуть бути досліджені під час судового розгляду.

Разом з тим, судом встановлено, що скарга захисника ОСОБА_5 не стосується можливості призначення судового розгляду кримінального провадження №0000603 від 05.04.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, в ній оспорюється законність вищевказаної постанови старшого прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 від 25.12.2014 року про визначення підслідності, що, з урахуванням вищенаведеного правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, є предметом дослідження суду, отже, має відбуватися не під час підготовчого провадження, а під час судового розгляду по суті, оскільки наслідком такого дослідження є оцінка допустимості зібраних на підставі такої постанови доказів, яка також не може здійснюватися під час підготовчого судового засідання.

З урахуванням викладеного, у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про визнання незаконною та скасування постанови старшого прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 від 25.12.2014 року про визначення підслідності кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні №0000603 від 05.04.2013 року, за слідчим відділом Біляївського районного відділу ГУМВС України в Одеській області, слід відмовити за вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст. 216, 218, 303, 395 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про визнання незаконною та скасування постанови старшого прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 від 25.12.2014 року про визначення підслідності кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні №0000603 від 05.04.2013 року, за Слідчим відділом Біляївського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 14.04.2025 року.

Суддя ОСОБА_1