Справа № 352/2041/17
Провадження № 1-кп/352/6/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 р. м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000134 від 26.03.2017, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Каменка Джамбульської області Республіки Казахстан, на час вчинення кримінального правопорушення жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2 , пенсіонера, раніше не судимого, громадянина Німеччини, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, зокрема, у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно обвинувачення 25 березня 2017 року близько 09:50 год на автодорозі Н-03 «Мукачево-Львів», що проходить по вул. Калуське шосе в с. Угринів Тисменицького району Івано-Франківської області, обвинувачений, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Sharan» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався із с. Павлівка Тисменицького району Івано-Франківської області в напрямку м. Івано-Франківська. Вказана ділянка дороги призначена для двох напрямків руху, має по одній смузі руху в кожному напрямку, які розділені між собою суцільною лінією дорожньої розмітки відповідно до вимог п. 34.1.1 ПДР України. Рухаючись цією ділянкою дороги, наближаючись до м. Івано-Франківська, проїхавши автозаправку «WOG», що знаходилася ліворуч по ходу його руху, обвинувачений почав здійснювати маневр обгону автомобілів ліворуч, що рухалися в попутному напрямку, при цьому виїхав на зустрічну смугу руху, здійснивши випередження транспортних засобів, які рухалися попереду керованого ним автомобіля. При цьому обвинувачений, не переконавшись у безпеці маневру, почав випередження попутного автомобіля, що рухався попереду нього, здійснивши різкий маневр повороту ліворуч та виїхавши на смугу зустрічного руху.

У цей час у зустрічному напрямку по своїй смузі руху з м. Івано-Франківська в напрямку с. Павлівка Тисменицького району рухався автомобіль марки «Nissan Qashkai» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 . При наближенні транспортних засобів обвинувачений проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечного бокового інтервалу, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, рухаючись у населеному пункті зі швидкістю 102-107 км/год, не справився з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, не передбаючи при цьому можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Nissan Qashkai» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Унаслідок порушення обвинуваченим вимог п. 2.3 б), 10.1, 12.1, 12.4, 13.3, 34.1.1 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток правої гомілки, що викликало необхідність проведення операції МОС БІС правої великої гомілкової кістки, крайового перелому правого наколінника, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я та не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Обвинувачений 27.01.2025 надіслав до суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього. Вказане клопотання обвинувачений підтримав у судовому засіданні в режимі відеозв`язку.

Обвинувачений та захисник у судовому засіданні просили звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Заслухавши позицію прокурора, який погодився з обґрунтованістю заявленого клопотання та не заперечував щодо його задоволення, суд приходить до висновку про закриття вказаного кримінального провадження, виходячи з таких підстав.

У відповідності з вимогами ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Звільнення від кримінальної відповідальності це врегульована законом відмова держави від засудження особи, яка вчинила злочин, і від застосування щодо неї примусу у формі покарання.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) пять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років у разі вчинення тяжкого злочину; 5) пятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

За змістом ст. 49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності є обовязковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 цього Кодексу строків не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Установлено, що обвинувачений ОСОБА_3 25.03.2017 вчинив нетяжкий злочин, за який передбачено покарання менш суворе, ніж позбавлення волі.

Суд зазначає, що судовий розгляд кримінального провадження зупинявся ухвалами суду від 16.11.2028, від 24.10.2019 та від 14.04.2022 у зв`язку з тяжкою хворобою обвинуваченого до його видужання.

На цей час минув установлений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України трирічний строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. Протягом вказаного строку обвинувачений не вчинив нового злочину та не ухилявся від досудового слідства і суду.

Тому наявні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст. 49 КК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у звязку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене суд закриває це кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності.

Ухвалою від 06.12.2021 суд залишив без розгляду цивільний позов ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у частині вимог до Моторного (транспортного) страхового бюро України, а саме: 1) про стягнення з МТСБУ у користь ОСОБА_6 15953,79 грн страхового відшкодування матеріальної шкоди, повязаної з лікуванням; 2) про стягнення з МТСБУ у користь ОСОБА_6 796,79 грн страхового відшкодування моральної шкоди; 3) про стягнення з МТСБУ у користь ОСОБА_7 100000 грн регламентної виплати, у звязку з поданою потерпілими цивільними позивачами заявою про залишення вказаних вимог без розгляду.

Ухвалою від 26.01.2022 суд залишив без розгляду цивільний позов ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у частині вимог до обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме: про стягнення з останнього у користь ОСОБА_6 99203,21 грн відшкодування моральної шкоди та 5000 грн витрат на правову допомогу; у користь ОСОБА_7 286126 грн відшкодування матеріальної шкоди, 10000 грн відшкодування моральної шкоди та 5000 грн. витрат на правову допомогу, у звязку з поданою потерпілими цивільними позивачами заявою про залишення вказаних вимог без розгляду.

Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.

При цьому суд не вбачає підстав для стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат за проведення експертиз у розмірі 3757,06 грн, ураховуючи відповідно до вимог ч. 6 ст. 368 КПК України правовий висновок, що міститься у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.09.2022 у справі № 203/241/17. Згідно вказаного висновку, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

На підставі наведеного, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, керуючись ст. 284 ч. 2 п. 1, 285, 286, 288, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Закрити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності.

Речові докази автомобіль марки «Nissan Qashkai» реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , повернути власнику ОСОБА_7 ; автомобіль марки «Volkswagen Sharan» реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , повернути власнику ОСОБА_3 .

Речовий доказ медичну карту стаціонаирного хворого № 610917 Івано-Франківської ОКЛ на ім`я ОСОБА_6 уважати повернутою Івано-Франківській ОКЛ.

Процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 3757,06 грн віднести на рахунок держави.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до Івано-Франківського апеляційного суду подається протягом семи днів з дня її оголошення через Тисменицький районний суд.

Суддя ОСОБА_8

Повна ухвала складена 12.02.2025.