У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«02» квітня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 12 лютого 2025 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гола Пристань Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , відбуваючого покарання в ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)».

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 12 лютого 2025 року задоволено клопотання адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» щодо засудженого ОСОБА_6 .

Зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання за вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 30 серпня 2021 року період фактичного відбування покарання з моменту затримання за цим вироком, з 15.01.2022 по 29.08.2024, тобто до моменту звільнення з виправної колонії, розташованої на непідконтрольній частині території України.

Визначено ОСОБА_6 початок строку продовження відбування покарання з моменту його повторного затримання, тобто з 26.12.2024, включно.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 постановлено обчислювати з моменту його повторного затримання, в порядку виконання вироку Білозерського районного суду Херсонської області від 30 серпня 2021 року, тобто з 26.12.2024.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні клопотання ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)».

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що визначення судом дати початку відбування покарання 26.12.2024 є необгрунтованим, оскільки ухвала не містить причин зміни початку строку відбування покарання.

Зазначає, що окупаційна влада рф примусово перевела ОСОБА_6 для відбування покарання з Північної виправної колонії (№ 90) до незаконно сформованої окупаційною владою, так званої Керченської виправної колонії № 126. ОСОБА_6 не надавав свого дозволу на перевезення на тимчасово окуповану територію рф для продовження відбування покарання.

Звертає увагу, що вина за незаконне переміщення ОСОБА_6 покладається на представників окупаційної влади. Листом ДПВКП МЮ від 02.04.2024 рекомендовано представникам установ позбавлення волі подавати до судів клопотання відповідно до встановленого зразка, який не містить рекомендацій для суду з приводу дати початку відбування покарання.

Захисник вважає, що суд не має повноважень уточнювати дату початку відбування покарання.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

До Казанківського районного суду Миколаївської області надійшло подання в.о. начальника ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» щодо засудженого ОСОБА_6 про уточнення початку строку виконання покарання та визначення строку, який підлягає зарахуванню до часу відбуття покарання, у зв`язку з відбуванням покарання особи в установах виконання покарань на непідконтрольній території України.

Судом встановлено, що вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 30 серпня 2021 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту затримання.

Визначене судом покарання ОСОБА_6 відбував у ДУ «Північна виправна колонія (№90)» до моменту часткової окупації Херсонської області, після якої відбував покарання на непідконтрольній території України.

Згідно з довідкою №022540 ОСОБА_6 звільнено з ВК №2 з тимчасово окупованої території України 29.08.2024.

26.12.2024 ОСОБА_6 повторно затримано на виконання вироку Білозерського районного суду Херсонської області від 30 серпня 2021 року.

27.12.2024 ОСОБА_6 прибув до ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор», з якого 15.01.2025 прибув для продовження відбування покарання до ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)».

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов висновку про зарахування засудженому ОСОБА_6 у строк відбування покарання період фактичного відбування покарання за вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 30 серпня 2021 року до моменту звільнення з виправної колонії, розташованої на непідконтрольній частині території України, тобто по 29.08.2024, визначивши останньому початок строку відбування покарання з моменту його повторного затримання, тобто з 26.12.2024.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_7 та засуджений ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при ухваленні рішення, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, регулюється статтею 539 КПК України, а питання, які вирішуються судом під час виконання вироків, визначені статтею 537 КПК.

З матеріалів судового провадження вбачається, що вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 30 серпня 2021 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту затримання. На підставі ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 07.02.2017 по 22.05.2017 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 30 серпня 2021 року щодо ОСОБА_6 залишено без змін.

15.01.2022 згідно довідки начальника ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», ОСОБА_6 затримано на виконання вироку Білозерського районного суду Херсонської області від 30 серпня 2021 року.

25.01.2022 ОСОБА_6 прибув до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» та 05.02.2022 вибув до ДУ «Північна виправна колонія (№90)», де у подальшому відбував покарання, визначене за вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 30 серпня 2021 року.

ДУ «Північна виправна колонія (№90)» розташовувалася на території Херсонської міської територіальної громади, яка з 01.03.2022 по 11.11.2022 була включена до списку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією».

З 01.03.2022 ОСОБА_6 утримувався в установах виконання покарань на непідконтрольній території України. Після відступу окупаційних військ рф виявлено відсутність засудженого ОСОБА_6 в Державній установі «Північна виправна колонія (№ 90)».

З 15.01.2022 ОСОБА_6 згідно з довідкою №022540 відбував покарання на непідконтрольній території України в місцях позбавлення волі та 29.08.2024 звільнений по відбуттю строку покарання.

26.12.2024 відповідно до протоколу ОСОБА_6 затримано у м. Білгород-Дністровський Одеської області на виконання вироку Білозерського районного суду Херсонської області від 30 серпня 2021 року.

27.12.2024 ОСОБА_6 поміщено до ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

15.01.2025 ОСОБА_6 прибув до ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», де на даний час відбуває призначене покарання за вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 30 серпня 2021 року.

З огляду на наведене, судом першої інстанції правильно зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання за вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 30 серпня 2021 року період фактичного відбування покарання з 15.01.2022 до моменту звільнення з виправної колонії, розташованої на непідконтрольній частині території України, тобто до 29.08.2024, та визначено засудженому початок строку продовження відбування покарання з моменту його повторного затримання, з 26.12.2024.

Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 424, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 12 лютого 2025 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8