Справа № 938/1391/24
Номер провадження № 1-кс/938/324/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року селище Верховина

Слідчий суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Верховина скаргу представника скаржника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого Слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2024 за №0000114 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2024 адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Верховинського районного суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 25.10.2024, про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2024 за №0000114.

Скаргу обґрунтовує тим, що 30.09.2024 ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_6 у справі №938/1225/24 задоволено його скаргу подану в інтересах ОСОБА_3 , щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви останнього від 09.07.2024 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і зобов`язано уповноважену особу Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області невідкладно, а саме, протягом доби з дня отримання цієї ухвали, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 09.07.2024 року та розпочати досудове розслідування.

04.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне провадження №0000114 за ознаками кримінального правопорушення за ч.2 ст.289 КК України про те, що ОСОБА_7 спільно з іншими невстановленими особами, весною 2022 року незаконно заволодів транспортним засобом марки «КІА» реєстраційний номер № НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_3 .

Однак, вже 25.10.2024 (через 21 день) постановою слідчого, слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_5 , вказане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Скаржник посилається на те, що згідно обставин справи, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с.Кривопілля, Верховинського району, Івано Франківської області, у попередній змові з іншими особами, незаконно заволодів належним ОСОБА_3 а/м марки КІА, 2016 року випуску, комерційний опис К3, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , та в результаті незаконних махінацій продав зазначений автомобіль ОСОБА_8 . Внаслідок вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_3 була завдана матеріальна та моральна шкода.

22.01.2024 року гр. ОСОБА_8 звернулася до Верховинського РВП ГУНП в Івано Франківській області із заявою про злочин щодо факту скоєння відносно неї шахрайських дій групою осіб, і 23.01.2024 року за її заявою до ЄДРДР було внесено відомості про кримінальному провадженні №0000008. 20.02.2024 року постановою начальника сектору дізнання Верховинського РВП ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні було визнано потерпілою.

Разом з тим, ОСОБА_3 не було визнано потерпілим у кримінальному провадженні №0000114, йому не вручено пам`ятку про права потерпілого, а також його не допитали у якості потерпілого, хоча він як адвокат, який діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до Верховинського РВП ГУ НП в Івано Франківській області із заявою №2910/24-2 від 29.10.2024, в якій, зокрема просив залучити ОСОБА_3 у якості потерпілого до кримінального провадження №0000114 від 04.10.2024 та надати пам`ятку про ознайомлення з правами у якості потерпілого по кримінальному провадженню.

Натомість, 07.11.2024 слідчий, супровідним листом №22163 2023 направив, а 13.11.2024,він, адвокат ОСОБА_4 , отримав поштою витяг з ЄРДР про кримінальне за ч.2 ст.289 КК України та оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження.

З постановою про закриття кримінального провадження від 25.10.2024 року скаржник не погоджується, вважає, що рішення про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 прийнято передчасно, без всебічного, повного, та об`єктивного дослідження обставин, без проведення усіх необхідних слідчих дій та оцінки доказів, а висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення. Слідчий з моменту внесення відомостей до ЄРДР 04.10.2024 до 25.10.2024 (21 день) не провів жодних процесуальних та слідчих дій для всебічного та об`єктивного розгляду.

Скаржник вважає, що орган досудового розслідування не провів ефективного розслідування. Зокрема, слідчий обмежився описом якихось подій, які на його думку свідчать про непричетність ОСОБА_7 до незаконних махінацій внаслідок яких, зазначений автомобіль КІА незаконно вибув із власності ОСОБА_3 та був набутий ОСОБА_8 . При цьому, слідчий не вжив заходів направлених на встановлення дійсних обставин справи, зокрема, щодо того, як ОСОБА_7 продав належний ОСОБА_3 автомобіль марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 , чоловікові ОСОБА_8 . Яка роль ОСОБА_7 в укладені підробленого договору комісії укладеного між ТОВ «АВТО - АЛЬФА» та ОСОБА_8 , якщо за версією слідчого ОСОБА_7 пригнав зазначений автомобіль з Польщі в Україну. Адже саме ОСОБА_7 передавав підроблені документи ОСОБА_8 . Тому, за відсутності таких заходів органи досудового розслідування не можуть стверджувати, що вони вичерпали всі можливості для здобуття доказів.

Більш того, оскаржувана постанова не містить жодної оцінки показань ОСОБА_7 , представника ТОВ «АВТО - АЛЬФА», ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 та з яких мотивів слідчий дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення.

Окремо скаржник звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження слідчий вказує, що в ході проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні встановлена відсутність в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Відповідно, керуючись ст.110, п.2 ч.1 ст.284 КПК України, це кримінальне провадження було закрито органом досудового розслідування, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Водночас, для закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК (відсутність в діянні складу кримінального правопорушення) слідству слід встановити: 1) наявність діяння, вчиненого особою; 2) наявність доказів, за яких можна встановити факт відсутності у діянні хоча б одного елемента складу злочину - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони.

Однак, слідчий ОСОБА_5 , закриваючи кримінальне провадження на підставі п. 2 ч.1 ст.284 КПК в постанові про таке закриття (в її мотивувальній частині) не наводить: (1) даних, котрі могли б вказувати на те, що відбулась подія - певне діяння; (2) інформацію про осіб, котрі його вчинили; (3) аргументи, що вказують на те, що в діях ОСОБА_7 відсутні ознаки певного кримінального правопорушення у т.ч. за ч.2 ст. 289 КК України.

Ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду від 25.11.2024 відкрито провадження та призначено розгляд скарги на 29.11.2024.

Ухвалою суду від 28.11.2024 задоволено клопотання представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції.

Проте, судове засідання 29.11.2024, не відбулося, у зв`язку із відсутністю електроенергії в приміщенні Верховинського районного суду 29.11.2024 з 09.00год до 11.12год, що унеможливило функціонування автоматизованої системи документообігу суду та здійснення електронних функцій суду, які виконуються при здійсненні судочинства за допомогою використання електронного обладнання, яке працює від мережі електроживлення (Акт про факт знеструмлення електромережі Верховинського районного суду Івано-Франківської області №53/24 від 29.11.2024).

Відтак наступне судове засідання було відкладено на 03.12.2024.

Ухвалою суду від 02.12.2024 задоволено клопотання представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції.

В судовому засіданні 03.12.2024 представник скаржника вимоги скарги підтримав, з підстав, що викладені в ній. Зокрема, вважає, що слідчим, не перевірено належним чином усіх обставин кримінального провадження, не надано належної оцінки зібраним доказам, що призвело до передчасного та необґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження. Зазначає, що досудове розслідування проведено не належно, слідчим з моменту внесення, на підставі ухвали слідчого судді, відомостей до ЄРДР -04.10.2024 до моменту винесення оскаржуваної постанови -25.10.2024 не проведено жодних процесуальних та слідчих дій.

Згідно оскаржуваної постанови вбачається, що власником автомобіля був ОСОБА_3 , яким чином транспортним засобом заволодів ОСОБА_7 та в подальшому ОСОБА_9 , не зрозуміло.

Вказує що досудове розслідування проведено неефективно, не надано кваліфікації діям ОСОБА_7 та посадових осіб ТОВ «Авто-Альфа». Не досліджено, яким чином транспортний засіб потрапив до ОСОБА_7 , жодних договорів купівлі-продажу між ОСОБА_7 та його довірителем не було. Також слідчим не було допитано самого ОСОБА_3 та не визнано його потерпілим (за наявності клопотання). Не допитано ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Не встановлено посадових осіб ТОВ «Авто-Альфа» та не встановлено, яким чином до них потрапили документи на транспортний засіб, та не встановлено хто підготував договір. Просив скаргу задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні вимоги скарги, не визнав. Вважає, що представником скаржника не наведено жодних доказів незаконного заволодіння транспортним засобом у розумінні вимог ст.289 КК України. Посилається на те, що сам ОСОБА_3 у заві зазначив, що у листопаді 2021 року передав у оренду ОСОБА_10 транспортний засіб марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 на підставі договору оренди. На початку війни ОСОБА_10 на вказаному транспортному засобі виїхав до Республіки Польща. Під час досудового розслідування кримінального провадження за заявою ОСОБА_3 було отримано тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження, яке здійснюється сектором дізнання Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області за ч.1 ст. 358 КК України за заявою ОСОБА_8 . Зокрема було отримано допити ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , а також в рамках досудового провадження №0000114 від 04.10.2024 допитано ОСОБА_7 . Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 в Республіці Польща придбав транспортний засіб марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 у ОСОБА_10 за грошові кошти в сумі 3000,00 євро. Згідно системи «Аркан» ОСОБА_7 в`їхав на територію України на вказаному транспортному засобі 14.04.2024. В подальшому ОСОБА_7 продав вказаний транспортний засіб ОСОБА_9 01.09.2022 вказаний автомобіль повернуто ОСОБА_3 . Просив у задоволенні скарги відмовити.

В судовому засіданні 03.12.2024 за участю представника скаржника та слідчого СВ Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, розгляд скарги було відкладено на 04.12.2024.

В судове засідання 04.12.2024 учасники справи не з`явились. Представник скаржника подав клопотання про проведення судового засідання без його участі. Слідчий подав клопотання про відкладення розгляду скарги.

Відтак, розгляд скарги було відкладено на 09.12.2024.

Ухвалою суду від 09.12.2024 задоволено клопотання представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції.

В судове засідання 09.12.2024 учасники справи не з`явились, причин неявки не повідомили, у зв`язку із чим, розгляд скарги було відкладено на 11.12.2024.

В судове засідання 11.12.2024 учасники справи в черговий раз не з`явились. Представник скаржника подав заяву про розгляд скарги без його участі та без участі скаржника. Просив скаргу задовільнити.

Слідчий причин неявки не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи наведені положення процесуального закону, оскільки представник скаржника подав заяву про розгляд скарги без його участі та без участі скаржника, а неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд скарги без участі учасників справи.

Заслухавши представника скаржника, слідчого, дослідивши зміст скарги та додані до неї документи, а також матеріали кримінального провадження надані слідчим СВ Верховинського РВП, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З матеріалів скарги вбачається, що таку подано належною особою та у строки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України.

У відповідності до положень ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального правопорушення, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Положенням ч. 1 ст. 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

З положень ст.83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (стаття 110 КПК України).

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені. А висновки не будуть обґрунтовані (рішення у справі № 43577/98 та 43579/98, п. 131 Nachovaand others v. Bulgaria, рішення у справі Михалков та інші проти України від 13.01.2013 року п. 42, рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року п. 67). Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v.Bulgaria) від 8 жовтня 1998 року, п. 103 з подальшим посиланням, Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII).»

Тобто, мотиви прийняття рішення це викладення слідчим у постанові обставин і їх оцінка переконливості, що робить суть прийнятого зрозумілим не тільки для учасників кримінального провадження, а навіть сторонньому спостерігачу, тому що мотиви прийняття рішень це сукупність міркувань і доводів, за якими слідчий приймає своє рішення та які він наводить на підтвердження правильності власних висновків, як самостійної процесуальної особи, які є внутрішніми процесами, причинами, що спонукають слідчого діяти певним чином і визначають спрямованість відповідної ним дії.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження у разі, встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що 04.10.2024 на підставі ухвали слідчого судді від 30.09.2024 внесено відомості до ЄРДР за №0000114 за ч.2 ст.289 КК України, про те, що ОСОБА_7 спільно з іншими невстановленими особами, весною 2022 року незаконно заволодів транспортним засобом марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_3 .

25.10.2024 слідчий СВ Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження №0000114 від 04.10.2024 за ознаками вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України .

Як вбачається із вказаної постанови, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 04.10.2024 закрито, у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Своє рішення про закриття кримінального провадження слідчий мотивував тим, що ОСОБА_3 в листопаді 2021 року самостійно надав належний йому автомобіль «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 в оренду ОСОБА_10 , на якому останній на початку війни виїхав за межі України.

У квітні 2022 року, ОСОБА_10 продав вказаний автомобіль ОСОБА_7 , та передав йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, згідно якого власником автомобіля був ОСОБА_3 . Пізніше ОСОБА_7 на вказаному автомобілі повернувся в Україну та в кінці травня 2022 року, продав цей автомобіль ОСОБА_9 , передавши йому і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, згідно якого власником автомобіля був ОСОБА_3 .

Пізніше дружина ОСОБА_9 , ОСОБА_8 отримала від ОСОБА_7 документи на вказаний автомобіль, зокрема договір купівлі продажу автомобіля між ОСОБА_3 та ТОВ «Авто-Альфа», на яких підписи ОСОБА_3 виявились підробленими.

За вказаним фактом (підробки документів) проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000008 за ч.1 ст.358 КК України.

Також за заявою ОСОБА_3 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000188 за ст.356 КК України.

Також слідчий посилається на те, що телефонував до ОСОБА_3 , однак останній відмовився прибути до Верховинського РВП для участі у проведенні слідчих дій, як потерпілий, та не зміг пояснити, чому він вбачає в діях ОСОБА_7 саме ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Системний аналіз наведеної постанови слідчого, дає підстави для обґрунтованого висновку, що слідчий приймаючи рішення про закриття кримінального провадження обмежився виключно описом обставин щодо перебування належного ОСОБА_3 транспортного засобу в користуванні (власності) тієї чи іншої особи. Натомість обґрунтованого висновку, із посиланням на конкретні обставини, та на докази на підставі яких такі обставини були встановлені, постанова не містить.

Диспозиція ч.2 ст.289 КК України, передбачає кримінальну відповідальність за незаконне заволодіння транспортним засобом вчиненим повторно або за попередньою змовою групою осіб, або поєднані з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або вчинені з проникненням у приміщення чи інше сховище, або з використанням електронних пристроїв для втручання в роботу технічних засобів охорони, або якщо предметом незаконного заволодіння є транспортний засіб, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Відповідно до Примітки до ст.289 КК України, під незаконним заволодінням транспортним засобом у цій статті слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.

Однак, із досліджених матеріалів кримінального провадження №0000114 від 04.10.2024 встановлено, що в ході проведення досудового розслідування, слідчим було надано доручення щодо допиту в якості свідка тільки ОСОБА_7 . Інших осіб, про яких слідчий зазначає у постанові про закриття кримінального провадження а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , посадових осіб ТОВ «Авто-Альфа», та самого ОСОБА_3 , слідчий не допитував.

Так, слідчим за результатами тимчасового доступу отримано доступ до матеріалів кримінального провадження №0000008 від 25.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.358 КК України, та в яких наявні протоколи допиту ОСОБА_8 , як потерпілої у відповідному кримінальному провадженні, ОСОБА_9 , та ОСОБА_3 , як свідків.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові, відсутні посилання на їх покази, що давало б підстави вважати, що при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, такі були оцінені слідчим, та відповідно слугували підставою для ухвалення такого рішення.

Окремо слід звернути увагу на те, що вказані особи були допитані в межах зовсім іншого кримінального провадження, а відтак відсутні підстави вважати, що їх покази містять вичерпні відповіді на питання, які слід встановити в межах даного кримінального провадження.

Слідчий суддя також критично оцінює твердження слідчого, що ОСОБА_3 відмовився від участі у вказаному кримінальному провадженні, як потерпілий.

Матеріли провадження не містять даних про те, що такий викликався слідчим, чи був залучений до провадження, як потерпілий.

У оскаржуваній постанові, слідчий зазначає, що ОСОБА_10 продав автомобіль ОСОБА_7 , а той пізніше продав його ОСОБА_9 . В той же час, посилання на докази, які б свідчили про продаж автомобіля між вказаними особами, постанова не містить, та такі в матеріалах кримінального провадження відсутні.

За встановлених обставин слідчий суддя вважає, що в даному випадку прийняте рішення про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст.110 КПК України, оскільки в оскаржуваній постанові не вказано належних мотивів прийняття такої постанови, а також не проведено необхідних слідчих та процесуальних дій направлених на дослідження всіх обставин щодо протиправного вилучення будь-яким способом транспортного засобу у ОСОБА_3 . Слідчий у своїй постанові про закриття кримінального провадження, не відобразив, яке ж діяння було вчинено ОСОБА_7 та чому, в такому діянні відсутній склад кримінального правопорушення, а також не зазначив, які докази були взяті ним до уваги та чому не взято до уваги доводи заявника, а отже доводи скарги про неповноту досудового розслідування та передчасність рішення про закриття кримінального провадження є обґрунтованими.

Вказані обставини вказують на порушення слідчим вимог завдання кримінального провадження щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. А тому скарга про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження є підставною та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

скаргу задовольнити.

Постанову слідчого Слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 25.10.2024 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2024 за №0000114, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.289 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_11