Провадження № 1-кс/752/2402/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суд міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва, яка полягає у нерозгляді клопотання в рамках кримінального провадження №0003022 від 05.10.2024,-

встановив:

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга.

Подана скарга обґрунтована тим, що Голосіївським УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_4 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003022 від 05.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 190 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється Голосіївською окружною прокуратурою м. Києва.

10.03.2025 року ним в інтересах ОСОБА_4 до Голосіївської окружної прокуратури в м. Києві, в порядку ст. 220 КПК України направлено клопотання у кримінальному провадженні №0003022 про вручення останній пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

12.03.2025 року на його електронну пошту з Голосіївської окружної прокуратури м.Києва, надійшла відповідь від 11.03.2025 за результатом розгляду клопотання.

Згідно відповіді заступника керівника органу прокуратури, клопотання розглянуто шляхом його направлення до Голосіївського УП ГУНП в м.Києві для його розгляду в порядку ст. 220 КПК України.

Не зважаючи на надання відповіді на клопотання, фактично воно не розглянуте прокурором, оскільки із тексту відповіді випливає, що прокурор не прийняв рішення відповідно до ст. 220 КПК України, яка передбачає задоволення клопотання або відмову у задоволені клопотання, шляхом викладення відповідних аргументів у постанові.

Тому, адвокат ОСОБА_3 в поданій скарзі просить зобов`язати прокурора (іншу уповноважену особу) Голосіївської окружної прокуратури м.Києва розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 від 10.03.2025 року, про вручення ОСОБА_4 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №0003022, в порядку та строки визначені ст. 220 КПК України.

Адвокат ОСОБА_3 надав заяву, в якій просив розглядати подану скаргу у його відсутності.

Від прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 надійшла заява в якій просив скаргу залишити без задоволення. Зазначив, що адвокатом одночасно слідчому і прокурору було направлено аналогічне клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілою. В подальшому слідчим було розглянуто клопотання та 13.03.2025 року прийнято рішення про відмову у задоволенні клопотання.

Враховуючи строки розгляду скарги, передбачені чинним кримінально-процесуальним кодексом України, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд скарги на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій (крім внесення відомостей до ЄРДР та повернення тимчасово вилученого майна), є третім, комплексним видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України та передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК України, відповідно до яких клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в своїх узагальненнях щодо практики розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, зазначав, що слідчим суддя варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

Як вбачається зі скарги, у провадженні Голосіївського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0003022.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється Голосіївською окружною прокуратурою м. Києва.

В рамках вказаного кримінального провадження адвокат ОСОБА_3 10.03.2025 спрямовав на адресу Голосіївської окружної прокуратури міста Києва клопотання про вручення ОСОБА_4 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Згідно з приписами ст. 110 КПК України процесуальні рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови, яка за змістом та послідовністю викладу повинна відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України і викладатись на офіційному бланку. Підписується постанова тим слідчим або прокурором, який її виніс.

За приписами ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Разом з тим, прокурор має прийняти рішення у відповідності до ст. 110 КПК України у формі постанови, а тому у даному випадку має місце не прийняття рішення, а бездіяльність прокурора за умови відсутності прийняття постанови.

Згідно вимог ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Беручи до уваги викладене вище вважаю, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 220, 303-309 КПК України, -

постановив:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва, процесуального керівникау кримінальному провадженні №0003022 від 05.10.2024 року, в трьохденний строк після отримання копії ухвали, розглянути клопотання від 10.03.2025 року, подане адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1