Провадження № 1-кс/947/4632/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000184 від 03.10.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину - ІНФОРМАЦІЯ_2 , який займає посаду старшого державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Одеській області, зареєстрованого у м. Херсон та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 249, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 209 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000184 від 03.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 249, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 209 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснює Спеціалізована екологічна прокуратура (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у старшого державного інспектора Одеського рибоохоронного патруля ОСОБА_4 не пізніше 10.09.2024, з корисливих мотивів, виник злочинний умисел направлений на вчинення на систематичній основі кримінальних правопорушень, які полягають у незаконному вилученні водних живих біоресурсів (раків) у річці Дністер на території Нижньодністровського національного природного парку у межах Одеського та Білгород-Дністровського району Одеської області, із використанням наданих повноважень представника правоохоронного органу, шляхом зловживання ними, з метою подальшого збуту незаконно виловлених біоресурсів та одержання за це неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів.

При цьому ОСОБА_4 , усвідомлював, що реалізувати свій злочинний умисел систематичного скоєння злочинів проти довкілля, одноособово, тобто без залучення інших осіб, неможливо. У невстановлені досудовим розслідуванням час, місці та обставинах, однак не пізніше 10.09.2024 ОСОБА_4 довів свої наміри до старшого державного інспектора Одеського рибоохоронного патруля ОСОБА_7 та громадянина ОСОБА_8 , ознайомив їх із своїм злочинними планом та довів до відома деталі його виконання, після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , бажаючи отримувати власну матеріальну вигоду, керуючись корисливим мотивом, надали свою добровільну згоду на участь у вказаній злочинній діяльності.

Реалізація зазначеного злочинного плану була можливою завдяки займаним ОСОБА_4 та ОСОБА_7 посадам у Одеському рибоохоронному патрулі, оскільки саме на державних інспекторів органів рибоохорони покладено обов`язок зі здійснення державного контролю та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Після цього, задля досягнення єдиного злочинного результату незаконного збагачення в результаті систематичного скоєння злочинів проти довкілля, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розподілили між собою ролі, відповідно до яких:

- ОСОБА_4 підшукує та визначає місця скоєння незаконного вилову раків, здійснює транспортування учасників групи до цих місць та звідти на службовому катері Одеського рибоохоронного патруля, зберігає та надає учасникам групи знаряддя вчинення кримінального правопорушення раколовки, GPS трекери, забезпечує збут незаконно виловлених живих водних біоресурсів особам, які здійснюють торгівлю біоресурсами в Одеському районі, фінансує та прикриває (надає вказівки, поради щодо поведінки та дій у разі викриття) злочинну діяльність, розподіляє кошти, отримані злочинним шляхом.

- ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з використанням наданих їм ОСОБА_4 знарядь вчинення кримінального правопорушення (раколовок), разом із ОСОБА_4 на службовому катері Одеського рибоохоронного патруля здійснюють незаконний вилов раків у річці Дністер на території Нижньодністровського національного природного парку у межах Одеського та Білгород-Дністровського району Одеської області, завантажують незаконно добуті біоресурси до службового автомобілю Одеського рибоохоронного патруля, який використовується ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у службовій діяльності, а також здійснюють перевезення незаконно добутих біоресурсів до місць збуту в межах Одеського району Одеської області.

Таким чином, ОСОБА_4 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , розподіливши між собою ролі, досягнувши між собою домовленості про здійснення систематичної протиправної діяльності, вступили один з одним у попередню змову та почали втілювати у життя розроблений ОСОБА_4 злочинний план систематичного скоєння незаконного видобування живих водних біоресурсів на території Парку з використанням службового становища, а також розпорядження незаконно добутими біоресурсами шляхом їх збуту (продажу).

1.Епізод за ознаками ч. 1 ст. 249 КК України.

Так, 11.03.2025 близько 19 год 09 хв ОСОБА_4 спільно з

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за попередньою змовою, з корисливим мотивом, маючи спільний умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом у річці Дністер на території Парку, всупереч Правил № 700, Положення про Одеський рибоохоронний патруль, Положення про Парк, Законів України «Про тваринний світ», «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», «Про природно-заповідний фонд», інших нормативно-правових актів, а також у період встановленої наказом Одеського рибоохоронного патруля № 27 від 07.02.2025 заборони на вилов раків у річці Дністер, з використанням моторного катеру № 9155 направились з берегу вказаного водного об`єкта з географічними координатами: 46.424842, 30.248309 (станція Держрибоохорони на території Маяківської сільської громади Одеського району Одеської області)по річці Дністеру напрямку річки Турунчук.

Надалі ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прибули до місця раніше встановлених ними заборонених знарядь лову - раколовок у річці Дністер за географічними координатами 46.4441948, 30.1909199 (Біляївська міська територіальна громада Одеського району Одеської області), звідки незаконно у період часу з 19 год 58 хв до 20 год 05 хв 11.03.2025 вилучили живі водні біоресурси раки у кількості 615 одиниць, завантаживши їх у зазначений катер та розпорядившись ними у подальшому згідно затвердженого усіма учасниками групи злочинного плану.

Протиправними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2022 № 575 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», заподіяно істотну шкоду водним біоресурсам України на загальну суму 854 112 гривень.

2.Епізод за ознаками ч. 2 ст. 364 КК України.

Так, 11.03.2025 близько 19 год 09 хв ОСОБА_4 являючись службовою особою правоохоронного органу, з корисливим мотивом, з метою одержання неправомірної вигоди та шляхом використання свого службового становища, всупереч інтересам служби, діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за раніше досягнутою домовленістю, керуючись спільним протиправним умислом на незаконне зайняття рибним добувним промислом у річці Дністер на території Парку, всупереч Правил № 700, Положення про Одеський рибоохоронний патруль, Положення про Парк, Законів України «Про тваринний світ», «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», «Про природно-заповідний фонд», інших нормативно-правових актів, а також встановленої наказом Одеського рибоохоронного патруля № 27 від 07.02.2025 заборони на вилов раків у річці Дністер, з використанням моторного катеру № 9155 направились з берегу вказаного водного об`єкта з географічними координатами: 46.424842, 30.248309 (станція Держрибоохорони на території Маяківської сільської громади Одеського району Одеської області) по річці Дністер у напрямку річки Турунчук.

Надалі ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прибули до місця раніше встановлених ними заборонених знарядь лову - раколовок у річці Дністер за географічними координатами 46.4441948, 30.1909199 (Біляївська міська територіальна громада Одеського району Одеської області), звідки незаконно у період часу з 19 год 58 хв до 20 год 05 хв 11.03.2025 вилучили живі водні біоресурси раки у кількості 615 одиниць, завантаживши їх у зазначений катер, з метою подальшого збуту для одержання неправомірної вигоди.

Протиправними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 державним інтересам спричинено збитки у розмірі 854 112 гривень, що є тяжкими наслідками.

3.Епізод за ознаками ч. 2 ст. 209 КК України.

У подальшому, після здійсненого 11.03.2025 незаконного вилучення живих водних біоресурсів раків у кількості 615 одиниць з річки Дністер за географічними координатами: 46.4441948, 30.1909199 (Біляївська міська територіальна громада Одеського району Одеської області)та доставки цих раків за місцем їх тимчасового зберігання за географічними координатами 46.424842, 30.248309 (станція Держрибоохорони на території Маяківської сільської громади Одеського району Одеської області), ОСОБА_4 діючи спільно з ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, маючи кримінально-протиправний намір спрямований на легалізацію (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, виконали дії щодо збуту живих водних біоресурсів (раків) шляхом розпорядження цим майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом.

Так, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 12.03.2025, близько 13 год 30 хв, перебуваючи на березі річки Дністер за географічними координатами: 46.424842, 30.248309 завантажили незаконно видобуті живі водні біоресурси (раки) у кількості 615 одиниць до багажного відділення автомобілю марки «Renault Duster» з номерним знаком « НОМЕР_1 » та виїхали на зазначеному транспортному засобі до м. Одеса для здійснення продажу раків громадянину ОСОБА_9 .

Прибувши о 15 год 10 хв за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, біля ринку «Москвич», ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 зустрілися із ОСОБА_9 , якому збули шляхом продажу 615 незаконно видобутих раків, одержавши від останнього грошові кошти у розмірі 12 000 гривень.

Отже, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , у силу займаних посад та специфіки службової діяльності, достовірно знали:

- про заборону вилучення раків з річки Дністер у межах природно-заповідного фонду поза визначений нормативно-правовими актами ліміт;

- протиправність використання заборонених знарядь лову;

- про наявну заборону вилову раків у період з 10.02.2025 по 30.06.2025 у Дністровському лимані, річці Дністер, рукаві річки Турунчук, озерах пойми Дністра та Кучурганському водосховищі в межах Одеської області згідно наказу Одеського рибоохоронного патруля № 27 від 07.02.2025.

Отже, після незаконного одержання майна шляхом протиправного вилучення раків з річки Дністер ОСОБА_4 та ОСОБА_7 12.03.2025 розпорядились таким майном шляхом вчинення правочину з ним у виді його продажу за готівкові кошти ОСОБА_9 .

Кримінальні правопорушення від 18.03.2025.

1.Епізод за ознаками ч. 1 ст. 249 КК України.

Так, 18.03.2025 близько 11 год 03 хв ОСОБА_4 спільно з

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за попередньою змовою, з корисливим мотивом, маючи спільний умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом у річці Дністер на території Парку, всупереч Правил № 700, Положення про Одеський рибоохоронний патруль, Положення про Парк, Законів України «Про тваринний світ», «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», «Про природно-заповідний фонд», інших нормативно-правових актів, а також у період встановленої наказом Одеського рибоохоронного патруля № 27 від 07.02.2025 заборони на вилов раків у річці Дністер, з використанням моторного катеру № 9155 направились з берегу вказаного водного об`єкта з географічними координатами: 46.424842, 30.248309 (станція Держрибоохорони на території Маяківської сільської громади Одеського району Одеської області)по річці Дністер у напрямку Маяцького мосту.

Надалі ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прибули до місця раніше встановлених ними заборонених знарядь лову - раколовок у річці Дністер за географічними координатами 46.3411101, 30.2843110 (Маяківська сільська громада Одеського району Одеської області), звідки незаконно у період часу

з 11 год 03 хв до 13 год 54 хв 18.03.2025 вилучили живі водні біоресурси раки у кількості 534 одиниць, завантаживши їх у зазначений катер та розпорядившись ними у подальшому згідно затвердженого усіма учасниками групи злочинного плану.

Протиправними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2022 № 575 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», заподіяно істотну шкоду водним біоресурсам України на загальну суму 741 619, 20 гривень.

2.Епізод за ознаками ч. 2 ст. 364 КК України.

Так, 18.03.2025 близько 11 год 03 хв ОСОБА_4 являючись службовою особою правоохоронного органу, з корисливим мотивом, з метою одержання неправомірної вигоди та шляхом використання свого службового становища, всупереч інтересам служби, діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за раніше досягнутою домовленістю, керуючись спільним протиправним умислом на незаконне зайняття рибним добувним промислом у річці Дністер на території Парку, всупереч Правил № 700, Положення про Одеський рибоохоронний патруль, Положення про Парк, Законів України «Про тваринний світ», «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», «Про природно-заповідний фонд», інших нормативно-правових актів, а також встановленої наказом Одеського рибоохоронного патруля № 27 від 07.02.2025 заборони на вилов раків у річці Дністер, з використанням моторного катеру № 9155 направились з берегу вказаного водного об`єкта з географічними координатами: 46.424842, 30.248309 (станція Держрибоохорони на території Маяківської сільської громади Одеського району Одеської області) по річці Дністер у напрямку Маяцького мосту.

Надалі ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прибули до місця раніше встановлених ними заборонених знарядь лову - раколовок у річці Дністер за географічними координатами 46.3411101, 30.2843110 (Маяківська сільська громада Одеського району Одеської області), звідки незаконно у період часу

з 11 год 03 хв до 13 год 54 хв 18.03.2025 вилучили живі водні біоресурси раки у кількості 534 одиниць, завантаживши їх у зазначений катер, з метою подальшого збуту для одержання неправомірної вигоди.

Протиправними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 державним інтересам спричинено збитки у розмірі 741 619, 20 гривень, що є тяжкими наслідками.

3.Епізод за ознаками ч. 2 ст. 209 КК України.

У подальшому, після здійсненого 18.03.2025 незаконного вилучення живих водних біоресурсів раків у кількості 534 одиниці з річки Дністер за географічними координатами: 46.3411101, 30.2843110 (Маяківська сільська громада Одеського району Одеської області)та доставки цих раків за місцем їх тимчасового зберігання за географічними координатами 46.424842, 30.248309 (станція Держрибоохорони на території Маяківської сільської громади Одеського району Одеської області), ОСОБА_4 діючи спільно з ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, маючи кримінально-протиправний намір спрямований на легалізацію (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, виконали дії щодо збуту живих водних біоресурсів (раків) шляхом розпорядження цим майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом.

Так, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 18.03.2025, близько 18 год 36 хв, перебуваючи на березі річки Дністер за географічними координатами: 46.424842, 30.248309 завантажили незаконно видобуті живі водні біоресурси (раки) у кількості 534 одиниці до багажного відділення автомобілю марки «Renault Duster» з номерним знаком « НОМЕР_1 » та виїхали на зазначеному транспортному засобі до м. Одеса.

Прибувши за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 12-в (Одеський рибоохоронний патруль) ОСОБА_4 та ОСОБА_7 перевантажили раків у кількості 534 одиниці з багажного відділення автомобілю «Renault Duster» з номерним знаком « НОМЕР_1 » до багажного відділення автомобілю «Peugeot» з номерним знаком « НОМЕР_2 ».

Надалі, ОСОБА_4 близько 20 год 00 хв 18.03.2025 на автомобілі «Peugeot» з номерним знаком « НОМЕР_2 » прибув за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 299, де біля магазину «Треш» зустрівся із ОСОБА_9 , якому за попередньою змовою з ОСОБА_7 збув шляхом продажу 534 незаконно видобутих раків, одержавши від ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 12 000 гривень.

Отже, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , у силу займаних посад та специфіки службової діяльності, достовірно знали:

- про заборону вилучення раків з річки Дністер у межах природно-заповідного фонду поза визначений нормативно-правовими актами ліміт;

- протиправність використання заборонених знарядь лову;

- про наявну заборону вилову раків у період з 10.02.2025 по 30.06.2025 у Дністровському лимані, річці Дністер, рукаві річки Турунчук, озерах пойми Дністра та Кучурганському водосховищі в межах Одеської області згідно наказу Одеського рибоохоронного патруля № 27 від 07.02.2025.

Отже, після незаконного одержання майна шляхом протиправного вилучення раків з річки Дністер ОСОБА_4 та ОСОБА_7 18.03.2025 розпорядились таким майном шляхом вчинення правочину з ним у виді його продажу за готівкові кошти ОСОБА_9 .

За вищевикладених обставин, 28.03.2025 ОСОБА_4 затримано органом досудового розслідування та повідомлено його про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 1 ст. 249 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне зайняття рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду;

-ч. 2 ст. 364 КК України, за кваліфікуючими ознаками: зловживанням службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки;

-ч. 2 ст. 209 КК України, за кваліфікуючими ознаками: розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчинення правочину з таким майном, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо або повністю одержано злочинним шляхом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи його наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжких злочинів, характером ймовірно вчинених кримінальних правопорушень та наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні:

-прокурор вимоги поданого клопотання підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Щодо розміру застави зазначила, що злочин підозрюваним вчинявся систематично кожен день, тривалий час органом досудового розслідування фіксувалося вчинення злочину.

-захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотанян сторони обвинувачення, посилаючись на недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_4 має на утриманні малолітніх дітей, його дружина наразі не працює у зв`язку із вихованням дітей, тобто, останній є єдиним кормильцем родини. Крім того, адвокат ОСОБА_5 зауважив, що запропонований стороною обвинувачення розмір застави є непомірним для підзахисного. Просив застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Долучив характеризуючі підзахисного документи, які просив врахувати;

-підозрюваний з підозрою не погодився, підтримав думку захисника.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

28.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 249, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 209 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень стороною обвинувачення підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження: протоколами допиту свідка ОСОБА_9 від 18.10.2024, 05.12.2024 та 24.03.2025, під час яких останній повідомив про обставини за яких познайомився з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , про зустрічі під час яких останні приїзджали у форменому одязі працівників рибоохорони та привозили раків у великих обсягах, які продавали ОСОБА_9 з розрахунку 800 грн за кілограм. Також повідомлено про те, що в ході зустрічей 12.03.2025 та 18.03.2025 ОСОБА_9 було придбано за власні кошти у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 раки загальною вагою 30 кг; протоколом огляду та видачі речей від 12.03.2025 в якому зафіксовано добровільну видачу ОСОБА_9 живих водних біоресурсів раків у кількості 615 одиниць, які були придбані ним у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 12.03.2025 біля ринку «Москвич», що розташованийпо вул. Заболотного у м. Одеса. Також в ході огляду 615 раків, на 2 (двох) з них виявлено 2 (дві) залізні бирки із лазерним гравіюванням у вигляді індивідуальних візерунків та цифр «4», «5»; протоколом огляду та видачі речей від 19.03.2025 в якому зафіксовано добровільну видачу ОСОБА_9 живих водних біоресурсів раків у кількості 534 одиниці, які були придбані ним у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 18.03.2025 біля магазину «Треш», що розташований по вул. Миколаївська дорога, 299 у м. Одеса. Також в ході огляду 534 раків, на 3 (трьох) з них виявлено 3 (дві) залізні бирки із лазерним гравіюванням у вигляді індивідуальних візерунків та цифр «1», «2», «4»; результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій спостереження за місцем (протокол №1462нт/53/114-2025 від 20.03.2025) зі змісту яких вбачається що ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 із використанням службового катеру здійснюється вихід на виду річки Дністер та підняття з води раколовки типу «гармошка»; результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відеоконтролю особи (протокол №1485нт/53/114-2025 від 21.03.2025) відносно ОСОБА_10 , якими зафіксовані телефонні розмови з ОСОБА_4 під час яких проводилось обговорення умов оплати, передачі та фактична передача живих водних біоресурсів (раків); результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відеоконтролю особи (протокол №1486нт/53/114-2025 від 21.03.2025) відносно ОСОБА_4 , якими зафіксовані телефонні розмови з свідком ОСОБА_10 під час яких проводилось обговорення умов оплати, передачі та фактична передача живих водних біоресурсів (раків); результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту (протокол №1461нт/53/114-2025 від 20.03.2025) відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 під час якого 12.03.2025 відбувалась розмова ОСОБА_4 із свідком ОСОБА_10 під час яких проводилось обговорення умов оплати, передачі та фактична передача живих водних біоресурсів (раків); результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту (протокол №1460нт/53/114-2025 від 20.03.2025) відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 під час якого 18.03.2025 відбувалась розмова ОСОБА_4 із свідком ОСОБА_10 під час яких проводилось обговорення умов оплати, передачі та фактична передача живих водних біоресурсів (раків); результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації електронних комунікаційних мереж терміналу за абонентським номером мобільного оператора, яким користується ОСОБА_8 (протокол №1364нт/53/114-2025 від 17.03.2025) - телефонні розмови підозрюваного під час яких проводилось обговорення деталей та обсягів виловлених водних біоресурсів, у тому числі раків, умов оплати та передачі (продажу) живих водних біоресурсів (раків) третім особам; протоколамивід 06.03.2025 та 10.03.2025 огляду засобів ідентифікації у вигляді речей - залізні бирки із лазерним гравіюванням із індивідуальними візерунками та цифрами, які використано для ідентифікації живих водних біоресурсів, що незаконно добувалися підозрюваними; протоколами ідентифікації та вручення грошових коштів від 12.03.2025 та 18.03.2025 зі змісту яких вбачається, що оглянуто та вручено ОСОБА_10 належні йому грошові кошти в сумі 24 000 грн, для використання у слідчий дії у формі слідчого експерименту під час придбання незаконно добутих живих водних біоресурсів; результатами проведення контролю за вчиненням злочину від 27.11.2024 (протокол № 6515нт/55/114-1024 від 27.11.2024) якими зафіксовано помітки заздалегідь ідентифіковані (помічені) засоби у вигляді речей - залізні бирки із лазерним гравіюванням із індивідуальними візерунками, для ідентифікації живих водних біоресурсів, що перебувають у знаряддях лову, які знаходяться за координатами: 46.3399868, 30.2838014 та 46.3411101, 30.2843110; наказом начальника Одеського рибоохоронного патруля за № 27 від 07.02.2025, яким визначено (затверджено) період линьки раків і виношування ними ікри у зимово-весняний термін з 10 лютого 2025 року по 30 червня 2025 року, упродовж якого заборонено їх вилов у Дністровському лимані, річці Дністер, рукаві річки Турунчук, озерах пойми Дністра та Кучурганському водосховищі в межах Одеської області.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

На переконання слідчого судді, дії, у ймовірному вчиненні яких наразі підозрюється ОСОБА_4 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 209 України, тобто є кримінально- караними. Тому немає підстав для висновків, що такі дії не можуть становити жодного злочину. Водночас, описана у клопотанні слідчого та повідомленні про підозру фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими матеріалами досудового розслідування вказують на наявність вагомих доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з відповідним кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 249, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 209 КК України, і такі докази є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Разом із тим, слідчий суддя зазначає, що на цьому етапі провадження він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності чи достовірності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є ймовірною та встановлених обставин достатньо для виправдання подальшого розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження з ціллю висунення обвинувачення або спростування підозри.

При розгляді клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень.

На переконання слідчого судді, заявлений стороною обвинувачення ризик переховування ОСОБА_4 обумовлюється можливістю притягнення його до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для підозрюваного наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальні правопорушеня, передбачених ч. 1 ст. 249, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 209 КК України, у вчиненні яких наразі обґрунтовано підозрюється останній, є тяжкими злочинами, санкції яких, передбачають покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_4 , перебуваючи на волі та зіставляючи можливі негативні наслідки для себе у разі засудження до покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін із можливістю уникнення ним покарання шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду, може безперешкодно залишити територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Наведене дає слідчому судді підстави дійти висновку про існування вагомого ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що у клопотанні сторони обвинувачення описана роль ОСОБА_4 у ймовірно здійснюваній ним кримінально-протиправної діяльності, а саме: ОСОБА_4 у тому числі надавав учасникам групи знаряддя вчинення кримінального правопорушення раколовки, GPS трекери. Так, слідчий суддя враховує, що підозрюваний був затриманий та повідомлений про підозру 28.03.2025, тобто досудове розслідування даного кримінального провадження перебуває на його початковому етапі, а тому у сторони обвинувачення ймовірно існує об`єктивна необхідність у відшуканні речей та документів (знарядь ймовірно вчинених злочинів), які можуть мати доказове значення для даного кримінального провадження та які станом на теперішній час органом досудового росзілуджвання встановлені не були. З огляду на що, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик знищення, сховання або перетворення речей та документів наразі є актуальним (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також, з огляду на те, що підозрюваний ознайомлений з відповідним клопотанням про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відповідними додатками, долученими до нього, в яких наявний протокол допиту свідка, особа якого знайома підозрюваному, з огляду на ту обставину, що у випадку подальшого направлення відносно підозрюваного ОСОБА_4 обвинувального акту до суду, свідки ймовірно будуть допитуватися безпосередньо судом, слідчий суддя приходить до переконання про достатність підстав для прийняття висновку щодо наявності ризику можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на вказану особу, з метою зміни ними своїх показів, в цілях подальшого уникнення підозрюваним передбаченої законом відповідальності (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Щодо впливу на інших підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , то існування такого ризику, на переконання слідчого судді, обумовлюється фактичними обставинами даного кримінального провадження, як вони викладені у такому клопотанні. Зокрема, слідчий суддя бере до уваги, що як і ОСОБА_4 , так і ОСОБА_7 наразі інкримінується вчинення тяжких умисних кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 ст. 249, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 209 КК України, а ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 249, ч. 5 ст. 27 ч. 364 КК України.

Викладене дає підстави слідчому судді вважати, що в цілях уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані підозрюваним дії, останні можуть вживати взаємних заходів щодо впливу один на одного, задля вироблення однієї лінії поведінки, коригування власних показів, тощо.

Водночас, слідчий суддя бере до уваги, встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Отже, викладені вище обставини свідчить про те, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, слідчий суддя знову ж таки враховує, що досудове розслідування даного кримінального провадження перебуває на своєму початкову етапі та на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення зазначених кримінальних правопорушень, а тому, вважає, що підозрюваний може вдатися до спроб перешкоджання кримінальному провадженню шляхом штучного затягування досудового розслідування/розголошення відомостей результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини підозрюваних тощо (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Одночасно, слідчий суддя критично оцінює доводи сторони обвинувачення в частині існування ризику перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього як на підозрюваного у кримінальному провадженні, оскільки вказані твердження, на думку слідчого судді, є неспроможними, формальними та такими, що нівелюють саму мету застосування запобіжного заходу, якою у тому числі є необхідність виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні також посилається на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливе вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що вказаний ризик на даний час не знайшов свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання та прокурором в судовому засіданні не було доведено його обґрунтованість, зокрема стороною обвинувачення в судовому засіданні не надано відомостей щодо того, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та/або того, що є підстави вважати, що на даний час перевіряються обставини, що останній може мати відношення до скоєння ще інших кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

Слідчий суддя враховує, що на підставі наказа начальника Управління державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих программ у Одеській області з 16.08.2024 ОСОБА_4 призначено на посаду старшого державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Одеській області. Разом з тим, інкримінована підозрюваному діяьність прямо суперечить покладеним на нього посадовим обов`язкам, які зводяться до здійснення державного контролю та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

В судовому засіданні було встановлено, що є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 може бути причетний до незаконного зайняття рибним добувним промислом із використанням службового становища, що передбачало отримання неправомірної вигоди за це. При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що шкода, заподіяна довкіллю надмірними несанкціонованими промислом може призвести до істотних наслідків, непорівнянних із вигодами від продажу у даному випадку водних живих біоресурсів (раків).

Таким чином, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 249, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 209 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010р., суд зазначив: «п.78. Гарантії передбачені п. 3 статті 5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, вказана сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. П. 80. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Така ж позиція щодо помірності розміру грошової застави міститься і в рішенні по справі «Єлоєв проти України»: «Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».

Як вбачається з наявних у слідчого судді матеріалів, які долучені стороною обвинувачення в обґрунтування поданого клопотання, ОСОБА_4 інкримінується можливе незаконне зайняття рибним добувним промислом із використанням службового становища, що передбачало отримання неправомірної вигоди за це.

Крім того, за версією слідства підозрюваний є визначальною дійовою особою у даній організованій групі, на теперішній час досудовим розслідуванням точна роль ОСОБА_4 не визначена, проте є підстави вважати останнього організатором (або співорганізатором) даних кримінальних правопорушень. Вищевикладене підтверджує регулярність та перманентність ймовірно здійснюваної неправомірної поведінки підозрюваним, до того ж вказана діяльність є такою, що ймовірно приносить незаконний дохід підозрюваному.

Вищевказані висновки додатково підтверджується долученими до матеріалів клопотання матеріалами, зокрема протоколами про результати проведення аудіо-, відеоконтролю особи (а.к. 44-46); протоколом про результати спостереження за місцем (а.к. 49-50); протоколом про результати спостереженню за річчю (а.к. 50-52); протоколом про результати спостереження за особою (річчю або місцем) (а.к. 53-57).

При цьому, слідчий суддя наголошує, що згідно розрахунків розміру відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного добування біоресурсів 11.03.2025 у р. Дністер, р. Глибокий Турунчук в межах Нижньодністровського національного природного парку в рамках даного кримінального провадження, загальна шкода заподіяна, внаслідок вчинення кримінальних правопорушень в рамках даного кримінального провадження сягає близько 1 595 731 гривня 20 копійок.

Так, згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, між тим згідно зазначеної статті у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину та покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вказані розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен враховувати положення ст. ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя при визначенні розміру застави, враховує те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, вчинених в умовах воєнного стану та пов`язаних з незаконним зайняттям рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, особою на яку покладено обов`язок контролю, щодо не порушення законних умов, ймовірну роль ОСОБА_4 як організатора/співорганізатора кримінальних правопорушень, розмір завданої шкоди, ймовірно систематично отримуваної в результаті здійснення таких дій, а також майновий стан підозрюваного, та вважає що встановлені обставини слугують такими виключними випадками, які на підставі вищевикладених вимог ч. 5 ст. 182 КПК України дозволяють при визначені застави вийти за межі її розміру, передбаченому законом для осіб, підозрюваних у вчинені тяжких злочинів.

Крім того, слдічий суддя звертає увагу на доводи сторони обвинувачення в частині задовільного майнового стану підозрюваного.

Так, з клопотання слідчого вбачається наступне.

Ааналізом отриманої в ході досудового розслідування, а також інформації, що міститься в щорічній декларації ОСОБА_4 , поданій останнім у 2025 році за звітний період 2024 рік, а також згідно відомостей, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно встановлено, що останній володіє:

1) Земельною ділянкою із кадастровим номером :08:028:0147, площею 6,4254 га, сільськогосподарського призначення, що розташована у Херсонській області, середня ринкова вартість якої відповідно до протоколу огляду інформації з загальнодоступного сервісу може сягати більше 1 млн. грн;

2) грошовими активами у вигляді готівки в сумі 200 000 гривень.

Слідчий суддя враховуючи викладені обставини, прийшов до висновку, що відносно підозрюваного є доцільним застосування запобіжного заходу з призначенням застави у розмірі 991 (дев`ятсот дев`яносто один) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 000 748 (три мільйони сімсот сорок вісім) гривень.

На думку слідчого судді, саме вказаний розмір застави буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав (ч. 8 ст. 182 КПК України).

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 25.05.2025, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 991 (дев`ятсот дев`яносто один) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 000 748 (три мільйони сімсот сорок вісім) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 25.05.2025, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні (щодо обставин даного кримінального провадження);

5. здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1