печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року м. Київ

Печерський районний суд міста Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 ,

власника майна - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000659 від 21.03.2024,

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин клопотання

До слідчого судді надійшло клопотання сторони кримінального провадження про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, а саме: грошові кошти в кількості 1030 купюр, номіналом 100 доларів США, Планшетний пристрій «iPad», графітового кольору, з серійним номером: H2H40R5VFH, мобільний телефон марки «iPhone 15 Pro Max», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора «Vodafone» НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

Позиція сторін кримінального провадження

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_5 та його представник - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання з тих підстав, що ці кошти є доходом, який ОСОБА_5 отримує від оренди обладнання, а також отримані, як подарунки на весілля та як відшкодування матеріальної шкоди за виконавчим листом.

Правове обґрунтування

Процесуальні правовідносини регулюються главою 17 «Арешт майна» розділу ІІ «Заходи забезпечення кримінального провадження» КПК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та (або) користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Обставини, встановлені слідчим суддею

Слідчим відділом Печерського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000659 від 21.03.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) переслідуючи мету отримання прибутку за рахунок незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, у невстановленому місці, у невстановлений час незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP та розпочав її незаконно зберігати за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.

Крім того, в ході проведення оперативного-розшукових заходів було встановлено коло осіб, які причетні до вищевказаного кримінального правопорушення, а саме розповсюдження наркотичних речовин на території міста Києва, зокрема:

· ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , уродженець м. Суми, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , гуртожиток, має у володінні автомобіль BMW M850I, д.н.з НОМЕР_5 , та автомобіль BMW Х6 д.н.з НОМЕР_6 ; проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

27.11.2024 року слідчим СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_3 , якою користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належить ОСОБА_9 , в ході якого було виявлено та вилучено:

- Грошові кошти в кількості 1030 купюр, номіналом 100 доларів США, які запаковано до спеціального пакету №INZ2011031;

- Планшетний пристрій «iPad», графітового кольору, з серійним номером: H2H40R5VFH, який запаковано до спеціального пакету №INZ2011159;

- Мобільний телефон марки «iPhone 15 Pro Max», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора «Vodafone» НОМЕР_3 , який поміщено до спеціального пакету № ICR0127425.

Постановою старшого слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 від 28.11.2024 кошти, мобільний телефон та планшет визнані речовим доказом.

28.11.2024, у строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання про накладення арешту направлене до суду.

Мотиви слідчого судді

Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих чи інших речей речовими доказами. У той же час, слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє дійти висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому, вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

З огляду на вимоги ч. 3 статті 170 КПК арешт майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК (тобто з метою забезпечення збереження речових доказів) передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

За загальним правилом статус тимчасового вилученого майно набуває з моменту фактичного позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких воно перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.

Частиною 5 ст. 236 КПК України визначено, що обшук на підставі відповідного судового рішення, повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети такого обшуку.

При обшуку слідчий має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту, що ці кошти отримані від пасивного доходу, отриманого від здачі майна в оренду, оскільки кошти були вилучені готівкою, в доларах США, а з виписок по банківських рахунках за 2023-2024 роки відсутні дані про операції щодо зняття готівкових коштів у гривні з метою придбання валюти. Наявні лише перекази коштів між власними рахунками. Крім того, надані копії розписок не є належними доказами дарування коштів, а доказів отримання відшкодування матеріальної шкоди у розмірі, еквівалентному вилученим коштам у доларах США, - також не надано.

Легальність набуття вилучених в ході проведення обшуку грошових коштів підлягає з`ясуванню органом досудового розслідування та об`єктивно вимагає проведення певних слідчих (розшукових) дій, що не можуть бути проведені у строки вирішення питання про арешт майна.

Натомість, повернення вилучених в ході обшуку грошових коштів за обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 307 КК України без надання органу розслідування можливості з`ясування обставин правомірності їх набуття може призвести до втрати речей, які мають доказове значення у кримінальному провадженні.

У даному випадку для слідчого судді достатнім доказом того, що кошти належать ОСОБА_5 , є те, що вони були вилучені під час обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , якою він фактично користується, та відсутність доказів законності походження цих коштів та не надання їх стороною захисту під час розгляду справи.

З огляду на обставини розслідуваного злочину, механізм його вчинення та діяльність підозрюваного, вилучені грошові кошти могли бути набуті кримінально протиправним шляхом та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються у провадженні, а тому відповідають ознакам речових доказів, зазначеним у ст. 98 КПК та на них може бути накладено арешт з метою їх збереження, оскільки наявні ризики, передбачені абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК.

Щодо планшетного пристрою «iPad», графітового кольору, з серійним номером: H2H40R5VFH - дозвіл на його вилучення (шляхом копіювання інформації) був наданий ухвалою слідчого судді про обшук. Оскільки, він має систему логічного захисту, а під час огляду вказаного планшету не вдалось створити повну копію пам`яті та скопіювати дані ряду додатків та фото, які були виявлені в його пам`яті під час його безпосереднього огляду з екрану. Водночас, при його огляді встановлено наявність відомостей, що може мати значення для кримінального провадження.

Так, з доданих до клопотання доказів вбачається, що у вилученому від обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , де фактично проживає ОСОБА_5 , планшеті в розділі «меню» віднайдені фото шахрайських кол-центів та осіб, задіяних в їх діяльності, а також фото предметів, схожих на наркотичні засоби, та місця їх розкладки.

Зазначені докази, а також протокол НСРД, вказують на можливу причетність ОСОБА_5 до організації діяльності шахрайських кол-центрів та розповсюдження наркотичних речовин. На думку слідчого судді кошти могли бути отримані злочинним шляхом.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що на даній стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння. На цьому етапі кримінального провадження наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає ознакам речових доказів, а тому потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, як арешт майна з метою збереження речових доказів, що забезпечить дієвість розслідування у кримінальному провадженні.

При цьому, власник майна та його представник не позбавлені у подальшому права на звернення до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, у порядку ст. 174 КПК.

Щодо мобільного телефону марки «iPhone 15 Pro Max», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора «Vodafone» НОМЕР_3 - то відповідно до протоколу огляду від 28.11.2024 телефон не містить відомостей, які мають значення для досудового розслідування.

Керуючись ст. 98, 100, 170, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Накласти у кримінальному провадженні № 0000659 від 21.03.2024 арешт на майно, а саме:

-грошові кошти в кількості 1030 купюр, номіналом 100 доларів США,

-планшетний пристрій «iPad», графітового кольору, з серійним номером: H2H40R5VFH,

які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст проголошено 06.01.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_11