Провадження №1-кс/463/1571/25
У Х В А Л А

щодо тимчасового доступу до речей і документів

25 лютого 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , розглянувши клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_4 ОСОБА_5 про тимчасовий доступ до речей і документів,

встановив:

захисник підозрюваної як сторона кримінального провадження №0000049 від 25.08.2023 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до інформації та документів, що містять охоронювану законом таємницю та перебуває у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а саме: деталізацію номеру мобільного зв`язку НОМЕР_1 щодо дати, часу і тривалості вхідних і вихідних телефонних з`єднань, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та їх адресу, а також адреси місця перебування абонента зазначеного телефонного номеру в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання із зазначенням типу з`єднання, ідентифікатора (IMEI та IMSI) та вхідних і вихідних SMS-повідомлень без розкриття їх змісту за період часу з 00:00 год. 01.06.2023 до 24:00 год. 20.11.2024, з подальшим виготовленням та наданням в електронному вигляді вказаної інформації.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000049 від 25.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.369-2 КК України.

Як вбачається зі змісту повідомленої ОСОБА_4 підозри, остання в період з 25.08.2023 по 20.11.2024 (до моменту припинення діяльності організованої ОСОБА_6 групи) сприяла ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в незаконному перетині державного кордону України.

Однак, вказані факти не відповідають дійсності, оскільки відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою виключення їх з військового обліку звертались до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується зокрема протоколами допитів заявника - ОСОБА_7 та рапортами працівників УСР та УСБУ в Закарпатській області, згідно з якими до вчинення кримінального правопорушення причетні: начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 ; начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 ; начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ?я) ОСОБА_11 .

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_12 користується номером мобільного зв?язку НОМЕР_1 .

Враховуючи вищевикладене, з метою перевірки, чи спілкувався ОСОБА_13 у період з червня 2023 по листопад 2024 з ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , завідувачем психонаркологічного відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_16 , лікарем-психіатром КНП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ОСОБА_17 , начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 , ОСОБА_7 чи ОСОБА_8 та чи перебував з ними в одному місці, для встановлення об?єктивної істини у кримінальному провадженні, виникла необхідність звернутися з клопотанням до суду з метою отримання ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення тимчасового доступу до інформації та документів, що містять охоронювану законом таємницю та перебуває у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а саме деталізації щодо номеру мобільного зв?язку НОМЕР_1 , тому просить клопотання задовольнити.

Зважаючи на вимоги ст.163 КПК України слідчий суддя вважає можливим розглядати клопотання у відсутності представників осіб, у володінні яких знаходяться документи, дозвіл на тимчасовий доступ до яких просить надати захисник.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 ОСОБА_3 клопотання підтримав. Пояснив, що раніше ухвалою слідчого судді було відмовлено у наданні тимчасового доступу до вказаних у клопотанні речей і документів, після чого захисник звернувся безпосередньо до слідчого, однак відповіді не отримав, тому повторно подав клопотання слідчому судді.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ст.160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно з ч.5, 6 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до ст.162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: 1) інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації; 2) відомості, які можуть становити лікарську таємницю; 3) відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій; 4) конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю; 5) відомості, які можуть становити банківську таємницю; 6) особисте листування особи та інші записи особистого характеру; 7) інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; 8) персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних; 9) державна таємниця; 10) таємниця фінансового моніторингу; 11) відомості, що становлять професійну таємницю відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки".

Звертаючись до слідчого судді із клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю, захисник посилається, зокрема на те, що отримати доступ до вказаної у клопотанні інформації інакше, ніж за ухвалою суду неможливо.

В той же час, згідно з вимогами п.6 ч.2 ст.160 КПК України у клопотанні зазначається про неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, що не є тотожним неможливості отримання самих речей та документів.

Крім цього, в ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 22.01.2025 (справа №463/9914/24, провадження №1-кс/463/414/25) відмовлено у задоволенні клопотання іншого захисника ОСОБА_4 - ОСОБА_18 про тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до інформації та документів, що містять охоронювану законом таємницю та перебуває у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_2 ), а саме деталізації щодо номеру мобільного зв`язку НОМЕР_1 .

Звертаючись повторно до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів захисник у такому не наводить жодних нових доводів, які б не були враховані слідчим суддею в ході розгляду попереднього клопотання, окрім як посилання на звернення 30.01.2025 до слідчого із відповідним клопотанням, відповіді на яке не отримано.

Елементами верховенства права є принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005). Принцип правової визначеності означає, що „обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010).

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду, принцип правової визначеності передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. На важливості дотримання принципу стабільності судових рішень наголошує і Верховний Суд.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини /далі - ЄСПЛ/ (ст. 8 КПК).

Правова певність (юридична визначеність) передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повноваження судів вищої ланки переглядати рішення повинні використовуватися для виправлення судових помилок, помилок у здійсненні правосуддя, а не заміни рішень. Саме лише існування двох поглядів на один предмет не є підставою для повторного розгляду (п. 52 рішення ЄСПЛ від 24.07.2003 у справі «Рябих проти Росії» / Ryabykh v. Russia, заява №52854/39).

За відсутності вагомих й непереборних обставин повторний розгляд та винесення у справі нового рішення судом, який щодо тих самих вимог тієї ж особи уже по суті висловлював власну позицію, буде суперечити принципу юридичної визначеності.

Враховуючи вищенаведене, оскільки захисник повторно звернувся до слідчого судді із клопотанням у цьому ж кримінальному провадженні про тимчасовий доступ до речей та документів, у задоволенні якого вже було відмовлено, не обґрунтовуючи таке жодними новими виключними обставинами, чим фактично намагається ініціювати процедуру перегляду ухвали слідчого судді про відмову у наданні тимчасового доступу до речей та документів від 22.01.2025, яка набрала законної сили, з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення, що суперечить принципу юридичної визначеності, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що таке клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами статей 131, 159, 160, 163, 164 КПК України, -

постановив:

в задоволенні клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_4 ОСОБА_5 про тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 27.02.2025

Суддя: ОСОБА_1