Провадження № 1-кс/761/7704/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2024, справа №761/14332/24, у кримінальному провадженні № 0000004

ВСТАНОВИЛА

До провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2024, справа №761/14332/24, у кримінальному провадженні № 0000004.

За обставин викладених у клопотанні, 14 травня 2025 року Шевченківський районний суд міста Києва постановив ухвалу по справі № 761/14332/24, вирішивши, накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 26 березня 2024 року в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме: BMW Х 5 НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_4 із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Ініціатор клопотання зазначає, що ухвала слідчого судді по справі № 761/14332/24 не містить обставин про кримінальні правопорушення, які вчинялись за допомогою транспортного засобу, тож не можуть визнаватись речовим доказом, відтак порушують право власника майна користуватись, розпоряджатись своїм майном.

У зв`язку з чим адвокат ОСОБА_3 , просить скасувати арешт накладений ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва по справі № 761/14332/24, постановленої 14 травня 2024 року, на транспортний засіб BMW X 5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 .

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився будучи належним чином повідомлений, заяв/клопотань на адресу суду скеровано не було.

У судове засідання уповноважений прокурор не з`явився будучи належним чином повідомлений.

В той же час, прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , на електронну пошту суду скеровано листа з додатками, у якому останній зазначив, що обвинувальний що акт у кримінальному провадженні №0000004 від 04.01.2023, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України та ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції Закону № 2617- VIII від 22.11.2018), ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, 14.03.2025 скеровано до Дніпровського районного суду міста Києва, а тому таке клопотання в порядку ст. 174 КПК України подається суді, який розглядає справу. Із урахуванням викладеного, просив залишити без розгляду.

Слідча суддя, дослідивши клопотання про скасування арешту майна, долучені до нього документи, документи, що надійшли на адресу суду, приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2024, справа №761/14336/24 накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 26 березня 2024 року в ході проведення обшуку автомобіля BMW Х 5 д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, вул. Табірна, 10/1, гараж № НОМЕР_3 , а саме на автомобіль автомобіль BMW Х5, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_4 із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під досудовим розслідуванням у п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України слід розуміти стадію кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

З системного аналізу положень п. 5 ч. 1 ст. 3, ст. 174 КПК України слід дійти висновку, що направлення до суду обвинувального акту є процесуальною формою закінчення досудового провадження та перешкодою для подальшого досудового розслідування щодо даного кримінального провадження.

Як встановлено в судовому засіданні, зокрема згідно листа прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 та долучених до нього документів, вбачається, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні скеровано до суду, відтак питання скасування арешту у відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України має вирішуватись судом, що здійснює розгляд кримінального провадження.

За таких обставин слідча суддя прийшла до висновку про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2024, справа №761/14332/24, у кримінальному провадженні № 0000004.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 98, 170-174, 369-372 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2024, справа №761/14332/24, у кримінальному провадженні № 0000004.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_9