Справа № 199/1627/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 року слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі скаргу представника Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» на постанову слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 12.04.2024 року про закриття кримінального провадження №0000046 від 11.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 284 КК України, та визнання бездіяльності органу досудового слідства противоправною, -

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2025 року до суду надійшла скарга представника Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» на постанову слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12.04.2024 року про закриття кримінального провадження №0000046 від 11.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 284 КК України, та визнання бездіяльності органу досудового слідства противоправною.

Скарга обґрунтовується тим, що постановою слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12 квітня 2024 року закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 від 11.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 284 КК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. Заявник вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки слідчим не встановлено дійсного місцезнаходження директора ТОВ «РЕМБУТ-КОМФОРТ» ОСОБА_5 .

Просить скасувати вказану постанову та визнати противоправною бездіяльність органу досудового слідства щодо не вчинення слідчих дій по кримінальному провадженню.

Представник заявника у судовому засіданні вимоги підтримала.

Слідчий в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду клопотання, що не є перешкодою для розгляду скарги згідно ст. 306 КПК України.

Вивчивши додані до скарги письмові докази, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважаю необхідним відмовити у задоволенні скарги, виходячи з наступного.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №№0000046 від 11.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 284 КК України, відповідно до якого до ВП № 1 ДРУП надійшла ухвала суду щодо внесення до ЄРДР заяви приватного виконавця ОСОБА_6 у відношенні керівника ТОВ «Рембуд-Комфорт» ОСОБА_5 , який не виконує рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2020.

У відповідності з ч.1 та п.8 ч.2 ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

12 квітня 2024 року слідчим СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 була винесена постанова про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000046 від 11.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 284 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Жодній особі не повідомлялось про підозру.

У відповідності з п.п.1 і 2 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство право та законність.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності з ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України). Згідно з п.п.2 ч.5 та ч.6 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи, у порядку ст. 94 КПК України, було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України)

Так, аналіз оскаржуваної постанови свідчить про те, що слідчим ОСОБА_4 повністю дотримані вищевказані вимоги КПК України, постанова слідчого прийнята з дотриманням вимог ст.ст. 94, 110, 284 КПК України, в ній наведені, окрім іншого, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення закону.

Практика Європейського Суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі ОСОБА_3 Ніконенко проти України , Мута проти України , Карабет та інші проти України ).

У рішенні ЄСПЛ у справі Бучинська проти України , суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі Бучинська проти України заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, Нечипорук і Йонкало проти України , заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, Нечипорук і Йонкало проти України , заява № 42310/04, параграф 150).

Слідчим суддею встановлено, що орган досудового розслідування на виконання вимог кримінально-процесуального закону належним чином провів досудове розслідування кримінального провадження № 0000046, слідчий надав оцінку всім обставинам, встановлених під час досудового розслідування, в сукупності з іншими доказами зібраними в кримінальному провадженні, вжив всіх передбачених законом заходів по їх зібранню та оцінці, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, виходячи із загальних завдань кримінального провадження (ст.2 КПК України).

Виходячи з наведеного вище, слідчий суддя приходить до висновку, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження прийнято законно та обґрунтовано, органом досудового розслідування вжито всіх необхідних заходів, направлених на повне та всебічне досліджені всіх обставин кримінального провадження. Зі змісту оскаржуваної постанови та матеріалів кримінального провадження вбачається, що кожному з доказів надано належну оцінку, зміст постанови відповідає фактичним обставинам, встановленим як в ході досудового розгляду кримінального провадження, так і під час судового розгляду скарги. Слідчий у постанові про закриття кримінального провадження належним чином мотивував свої висновки про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 284 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізвнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Дослідивши та оцінивши матеріали кримінального провадження з врахуванням пояснень представника потерпілого, слідчий суддя вважає, що слідчим при проведенні досудового розслідування було вжито всіх засобів, у межах наданих їй повноважень, для встановлення дійсних обставин справи та надано об`єктивну оцінку таким, наведені скаржником доводи не спростовують висновків слідчого про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою, доводи заявника під час розгляду скарги свого підтвердження не знайшли, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст.28, ч.4 ст.107, ч.2 ст.110, ст.306, п.4 ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.2 ст.369, 371, 372 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги представника Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» на постанову слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 12.04.2024 року про закриття кримінального провадження №0000046 від 11.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 284 КК України, та визнання бездіяльності органу досудового слідства противоправною.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1