Справа № 296/1073/25
УХВАЛА

Іменем України

03 лютого 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Зарічне Рівненської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 22.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000794

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , в обґрунтування якого зазначає, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області у складі слідчої групи здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000794 від 22.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 354 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку жовтня 2024 року ОСОБА_7 , маючи 3 групу інвалідності внаслідок війни, враховуючи що термін дії відповідного пенсійного посвідчення спливає 31.10.2024, звернувся до Лікарсько-консультативної комісії (далі - ЛКК) КНП «Малинський міський центр ПМСД» Малинської міської ради з метою отримання повторного заключення про стан здоров`я для подальшого направлення його медичних документів до відповідного МСЕК та продовження групи інвалідності.

Перебуваючи поблизу кабінету №65 ЛКК КНП «Малинський міський центр ПМСД» Малинської міської ради, що за адресою: Житомирська область, Коростенський район, м. Малин, вул. 10 ОГШБ, 83, секретар вказаної ЛКК ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_7 про можливість сприяти в отриманні позитивного висновку ЛКК, а також при направленні зазначених висновків до медико-соціальної експертної комісії (далі МСЕК) позитивний результат при вирішенні питання продовження групи інвалідності ОСОБА_7 .

У подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у голови Коростенської міжрайонної МСЕК ОСОБА_5 спільно з медичним реєстратором Коростенської міжрайонної МСЕК ОСОБА_9 та секретарем ЛКК ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на вимагання та одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за вчинення в його інтересах дій з використанням наданого службового становища, уповноваженими на прийняття рішення про встановлення групи інвалідності. Таким чином ОСОБА_5 вступила у попередню змову з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_8 мала діяти в якості пособника, а саме сприяти вчиненню кримінального правопорушення шляхом надання засобів його вчинення, зокрема шляхом безпосереднього вимагання та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 та передачі її частини ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , як посадовим особам Коростенської міжрайонної МСЕК.

У точно невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 26.11.2024, у ході телефонної розмови ОСОБА_8 призначила ОСОБА_7 особисту зустріч в приміщенні службового кабінету № 65 «Малинський міський центр ПМСД» Малинської міської ради, що за адресою: Житомирська область, Коростенський район, м. Малин, вул. 10 ОГШБ, 83.

Прибувши 26.11.2024 до визначеного місця, ОСОБА_7 пояснив ОСОБА_8 свої наміри пройти обстеження комісії для продовження групи інвалідності, на що остання, за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , витребувала у нього наявну медичну документацію, пояснивши, що таку необхідно надати для вивчення лікарями та посадовими особами Коростенської міжрайонної МСЕК, а також розмовами та жестами визначила розмір неправомірної вигоди в сумі 2000 доларів США. ОСОБА_8 запевнила що без надання неправомірної вигоди підготовка усіх необхідних медичних документів та продовження групи інвалідності є неможливим. Таким чином, діючи в межах спільного з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 злочинного умислу, ОСОБА_8 висловила ОСОБА_7 вимогу надати неправомірну вигоду за вчинення службовими особами Коростенської міжрайонної МСЕК з використанням службового становища дій в його інтересах.

Вислухавши ОСОБА_8 , усвідомлюючи її впливові зв`язки серед лікарів та посадових осіб Коростенської міжрайонної МСЕК та розуміючи що іншим способом ОСОБА_7 не вдасться продовжити групу інвалідності, останній погодився на протиправні умови ОСОБА_8 , висловлені нею в межах спільного умислу з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 .

У подальшому, за вказівкою ОСОБА_8 , 27.11.2024 ОСОБА_7 прибув до кабінету №65 КНП «Малинський міський центр ПМСД» Малинської міської ради, що за адресою: Житомирська область, Коростенський район, м. Малин, вул. 10 ОГШБ, 83, де його зустріла ОСОБА_8 , яка за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 повідомила, що після передачі зазначеної неправомірної вигоди, ОСОБА_7 буде продовжено групу інвалідності та видано відповідні довідки Коростенської міжрайонної МСЕК.

Так, при вказаних обставинах, на виконання незаконної вимоги ОСОБА_8 про надання неправомірної вигоди, ОСОБА_7 , діючи під контролем правоохоронних органів, усвідомлюючи незаконність дій ОСОБА_8 , яка діяла за попередньою змовою з посадовими особами Коростенської міжрайонної МСЕК ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , а також те, що має надати за продовження групи інвалідності неправомірну вигоду, перебуваючи в кабінеті №65 ЛКК КНП «Малинський міський центр ПМСД» Малинської міської ради, що за адресою: Житомирська область, Коростенський район, м. Малин, вул. 10 ОГШБ, 83, надав ОСОБА_8 , яка діяла умисно, реалізуючи спільний із ОСОБА_5 та ОСОБА_9 злочинний корисливий умисел, неправомірну вигоду у розмірі 1500 доларів США та 21 000 гривень, за виготовлення необхідної медичної документації, продовження групи інвалідності та видачі довідки МСЕК.

В подальшому, у ході телефонної розмови, яка відбулася 28.11.2024 ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , запевнила ОСОБА_7 , що неправомірна вигода передана відповідним особам Коростенського МСЕК, куди останньому необхідно прибути для фактичного проходження комісії та отримання відповідних довідок Коростенської МСЕК про продовження групу інвалідності, а також проінструктувала та надала контакти ОСОБА_9 для уточнення анкетних відомостей.

Доводячи свій спільний злочинний умисел до кінця, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, не пізніше 28.11.2024, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 розподілили між собою неправомірну вигоду у розмірі 1500 доларів США та 21 000 гривень, яку спільно вимагали та отримали від ОСОБА_7 .

Таким чином, у період з жовтня 2024 року по 28.11.2024 ОСОБА_5 , будучи службовою особою Коростенської міжрайонної МСЕК, діючи за попередньою змовою групою осіб з реєстратором МСЕК ОСОБА_9 та секретарем ЛКК ОСОБА_8 , спільно вимагала та одержала від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в загальному розмірі 1500 доларів США та 21 000 гривень за вчинення в його інтересах дій з використанням свого службового становища.

20.01.2025 у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено ухвалою Корольовського районного суду м. Житомир №296/585/25 до 29.03.2025.

Причетність ОСОБА_5 до інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Підозрювана ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесений до категорії тяжких злочинів. Відповідальність передбачена санкцією ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України - позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Метою застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити. Вказали на обґрунтованість підозри та наявність ризиків.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати запобіжний захід у вигляді застави. Також просив долучити характеризуючі та медичні документи.

Підозрювана в судовому засіданні просила відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказала про належну процесуальну поведінку, на необхідність догляду за хворим батьком, який проживає в іншій області.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

20.01.2025 ОСОБА_5 за наведених вище обставин повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 України.

23.01.2025 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира №296/585/25 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000794 від 22.10.2024 року до чотирьох місяців, тобто до 29.03.2025.

Відповідно до п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, є достатніми та на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення та підозрювана причетна до цієї події.

Так, прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколами допитів свідка ОСОБА_7 , протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 08.11.2024, 26.11.2024, 27.11.2024, 30.11.2024, протоколом огляду та вручення грошових коштів від 27.11.2024, протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочинів від 27.11.2024, протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 09.12.2024, протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою в публічно доступних місцях від 10.12.2024, протоколами обшуку від 29.11.2024, протоколом огляду мобільних телефонів від 17.12.2024, протоколом огляду речових доказів від 13.01.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, прокурор у судовому засіданні вказав на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме на можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину та враховує доводи прокурора про те, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, органом досудового розслідування доведено, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, органом досудового розслідування не доведено та у судовому засіданні не встановлено, що наявні ризики виправдовують застосування до підозрюваної саме виняткового запобіжного заходу та що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Беручи до уваги обставини справи, враховуючи стадію кримінального провадження, міцність соціальних зв`язків, належну процесуальну поведінку підозрюваної з моменту проведення обшуків та повідомлення про підозру, стан здоров`я підозрюваної, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим, а тому належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків можливо забезпечити шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу з покладання обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Отже, оскільки органом досудового розслідування не доведено та у судовому засіданні не встановлено даних, які би свідчили, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної, можливе виключно в умовах тримання її під вартою, тому клопотання про застосування такого запобіжного заходу задоволенню не підлягає та наявні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений період доби, що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та виконання покладених на неї процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 182, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 29.03.2025 року включно.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні обов`язки:

1. Не залишати (не покидати) межі м.Коростеня Житомирської області протягом часу дії даної ухвали без дозволу слідчого, прокурора або суду.

2. Утриматись від спілкування зі свідками та підозрюваними у кримінальному провадженні №0000794.

3. Прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою.

4. Здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали та обов`язків встановити до 29.03.2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту передбачає заборону залишати житло у визначений період доби за адресою: АДРЕСА_1 , упродовж визначеного в ухвалі строку без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням часу перебування в укритті на випадок оголошення повітряної тривоги чи іншого загрозливого для життя стану.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на неї обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення.

Виконання ухвали доручити СУ ГУНП в Житомирській області та органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ознайомити підозрюваного під підпис з ухвалою слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1