№ 317/5475/23
№/п 1-кп/317/113/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

представника потерпілого: адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченої: ОСОБА_6 ,

захисника: адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0000349 від 27.05.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області, громадянки України, освіта середня спеціальна, одруженої, працюючої продавцем-консультантом ПП ОСОБА_8 , пенсіонер (за вислугою років), зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27 травня 2023 року, приблизно о 07 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , діючи із злочинною недбалістю, здійснювала рух по проїзній частині вул. Зарічної на території смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області, зі сторони смт. Малокатеринівка у напрямку м. Запоріжжя, зі швидкістю не менше 71,9 км/год, що перевищує максимально дозволену швидкість руху у населених пунктах.

В цей же час, в районі зупинки громадського транспорту «Кінцева», поблизу садового товариства «Дозор», на проїзну частину вул. Зарічної, вийшла пішохід ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в недозволеному для цього місці, почала перетинати проїзну частину справа наліво відносно напрямку руху автомобіля «ВАЗ-21104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 . Виявивши вказаного пішохода, водій ОСОБА_6 застосувала екстрене гальмування, проте, все ж допустила наїзд передньою правою частиною кузова керованого нею автомобіля на пішохода.

Своїми діями водій ОСОБА_6 , порушила вимоги п.п. 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:

- п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

- п.12.4.: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год»;

- п.12.9.: «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 Знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 3.31 Знак 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил».

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог пп. 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху, згідно висновку експерта за № СЕ-19/108-23/14029-ІТ від 07.09.2023 року, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

В умовах даної пригоди водій автомобіля «ВА3-21104», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 мала технічну можливість уникнути пригоду екстреним гальмуванням з зупинкою автомобіля до місця наїзду при русі з дозволеною швидкістю у населених пунктах.

За умови руху автомобіля «ВА3-21104» реєстраційний номер НОМЕР_2 з дозволеною в населеному пункті швидкістю, при умові своєчасного гальмування водієм ОСОБА_6 , пішохід ОСОБА_9 встигала покинути смугу руху вказаного автомобіля.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження з якими була госпіталізована до КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР, та в цей же день, від отриманих травм, померла в лікарні під наглядом лікарів.

Згідно висновку експерта за № 2789 від 30.05.2023, смерть ОСОБА_9 настала від поєднаної тупої травми голови, тулуба та кінцівок з переломами кісток скелету та ушкодженням внутрішніх органів, що призвело до розвитку шоку.

Всі ушкодження, які виявлені при експертизі трупу ОСОБА_9 , у сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до загрозливого для життя стану (шоку), полягають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, утворились незадовго до надходження ОСОБА_9 в стаціонар.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 зазначала, що повністю визнає себе винною у злочині, що їй інкримінується, поясняла суду, що 27.05.2023 року вона на своєму автомобілі ВАЗ 2110, серебристого кольору, що належить її чоловіку, керувала автомобілем, їхала на роботу, пасажирів у салоні не було, біля 07.45 години, з смт. Малокатеринівка в бік міста Запоріжжя, в районі зупинки жінка вискочила на дорогу, ОСОБА_6 застосувала екстрене гальмування, але допустила наїзд на пішохода. Автомобіль зупинився, вона вийшла з автомобіля, викликала швидку допомогу та поліцію. Жінка лежала на дорозі, з правої сторони автомобіля. Швидка допомога приїхала не дуже швидко. Також обвинувачена зазначила, що водійський стаж у неї з 2009 року, вона не вживала алкогольні напої, транспортний засіб був у справному стані, в той день трошки дощило, швидкість автомобіля була 70 і більше км/годину, точно не знає.

ОСОБА_6 додала, що вона проволокла потерпілу, жінка лежала на капоті автомобіля повністю, а після гальмування, впала на дорогу і лежала на боку, ОСОБА_9 переходила проїзну частину в недозволеному місці, з правої сторони дороги переходила на ліву, там кущі і вона несподівано вискочила з кущів, пульс був, але жінка була без свідомості, люди (свідки) всі порозбігалися, потім вже були інші, які не бачили самого ДТП, автомобіль після ДТП вона не пересувала, тільки зібрала речі потерпілої. Обвинувачена вказала, що дорожніх знаків, що це населений пункт там немає, пішохідного переходу там також немає. ОСОБА_6 зазначила, що намагалася просити пробачення у потерпілого.

Протягом судового розгляду у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 зазначила, що частково, на 50%, визнає себе винною у злочині, що їй інкримінується, вказала, що дійсно порушила ПДР України, перевищила швидкість руху свого автомобіля, що не бажала смерті потерпілій, але потерпіла також порушила ПДР України, що вплинуло на ДТП і його наслідки.

Показання ОСОБА_6 у судовому засіданні щодо того, що вона частково визнає свою вину у вчиненому злочині, оскільки потерпіла ОСОБА_9 переходила проїзну частину у недозволеному місці і також винна у тому, що сталося, і не бажала їй смерті, суд розцінює як фактичне визнання обвинуваченою своєї вини та вказівку також на порушення потерпілою правил дорожнього руху, тобто ступінь її вини у вчиненому злочині, що узгоджується з висунутим їй обвинуваченням згідно обвинувального акту, обвинувачена дала суду повні та правдиві показання, не оспорювала фактичні обставини справи (місце, час, швидкість руху її автомобіля, інші обставини, порушення нею ПДР України, що мало наслідком спричинення смерті потерпілій ОСОБА_9 ), повністю визнала заявлений цивільний позов та частково у розмірі 50000,00 грн. відшкодувала заподіяну потерпілому шкоду, у судовому засіданні попросила вибачення у потерпілого.

Отже, крім визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, її вина повністю підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що його дружина, ОСОБА_9 , 1951 р.н., 27.05.2023 р. зібралася їхати на дачу, погода була хороша. Вона їхала на маршрутному таксі №202 з зупинки на ж/д «Вокзал Запоріжжя-1» до кінцевої зупинки ст.Осетрівка. 25-30 хвилин зазвичай їде маршрутне таксі. Їхня дача знаходиться в 5 хвилинах ходьби від зупинки. Він чекав на її дзвінок, в той день був на роботі. О 07.55 годин йому зателефонував їх сусід по дачній ділянці ОСОБА_10 і повідомив, що дружину збив автомобіль, тому він відразу поїхав на своєму автомобілі на місце (на дачу). Приїхавши туди, там вже була швидка, поліція, автомобіль, який збив його дружину («ВАЗ» серебристого кольору, скло було затоноване). Поліцейські не дали йому підійти до автомобіля «ВАЗ». Він підійшов до швидкої, дружина була вся опухла, була в свідомості, дихала, але розмовляти не могла. На автомобілі «ВАЗ» була розбита передня права фара, вм`ятина на копоті і розбите лобове скло справа, тобто з пасажирської сторони. Він ще раз підійшов до швидкої, була затримка з приїздом реанімаційного автомобіля, потім приїхала реанімація, її перевантажили туди. На дорозі на асфальті потерпілий побачив тормозний слід автомобіля «ВАЗ», нарахував 32 шаги, має водійський стаж з 1982 року. У бік автомобіль не уходив, був прямий слід, тобто уникнути ДТП автомобіль не намагався. Дружину відвезли до обласної лікарні, де надавали медичну допомогу, її стан був тяжкий, але не критичний. О 23.54 год. їм зателефонували і сказали, що дружина померла. В той же вечір йому зателефонувала ОСОБА_6 і запропонувала надання матеріальної допомоги, щоб вони приїхали в смт. Кушугум, але потерпілий і родичі не приїздили до неї і жодної матеріальної допомоги не отримували. 50000,00 грн. він отримав від ОСОБА_6 коли справа вже перебувала у суді. Жодних вибачень від ОСОБА_6 не було.

Потерпілий також зазначив, що в тому місці не було пішохідного переходу, кущів біля місця ДТП немає, видимість була приблизно 150 метрів, вважає, що автомобіль «ВАЗ» рухався на дуже великій швидкості, оскільки є великий тормозний слід, але це його припущення, вважає, що ОСОБА_6 повинна була маневрувати щоб уникнути ДТП. Його дружина не вживала алкогольні напої і хронічними хворобами не страждала, після її смерті постійно відчуває моральні страждання і стан його здоров`я погіршився.

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою та фототаблицями від 27.05.2023 року (а.с. 178-191), місцем ДТП є проїзна частина вул. Зарічної в смт. Кушугум в районі заїзду до СТ «Дозор», покриття асфальтобетонне, сухе, чисте, відсутні пошкодження. Об`єкти, що обмежують оглядовість з робочого місця водія не виявлені. На місці ДТП знаходиться автомобіль «ВАЗ 21104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що має пошкодження у передній правій частині, розбито скло передньої правої фари, розбито лобове скло. На схемі зафіксовані сліди гальмування переднього правого колеса.

Відповідно до протоколу додаткового огляду місця події від 27.07.2023 року, з додатками (а.с. 196-202), ОСОБА_6 на місці ДТП показала місце наїзду на пішохода і пояснила механізм ДТП 27.05.2023 року, було встановлено темп руху пішохода, встановлено фактичний коефіцієнт сповільнення автомобіля «ВАЗ 21104» на місці ДТП, видимість елементів проїзної частини для водія автомобіля «ВАЗ 21104» складає більше 300 метрів, видимість пішохода з моменту виходу на проїзну частину для водія ОСОБА_6 нічим не обмежена.

Місце ДТП знаходиться на території Кушугумської селищної ради в межах смт. Кушугум, що підтверджується листом з Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 04.09.2023 року (а.с. 195).

Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть №2789 від 30.05.2023 року (а.с. 162), ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок множинних переломів скелету з ушкодженням внутрішніх органів.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2789 (почата 30.05.2023 року, закінчена 27.06.2023 року) (а.с. 97-104), смерть ОСОБА_9 настала від поєднаної тупої травми голови, тулуба та кінцівок з переломами кісток скелету та ушкодженням внутрішніх органів, що призвело до розвитку шоку. Всі ушкодження виникли за механізмом тупої травми:

-відкрита черепно-мозкова травма виникла внаслідок ударної травматичної дії тупим твердим предметом у ліву скронево-потиличну ділянку, а також від травматичних дій з дотичним компонентом у обличчя;

-закрита тупа травма тулуба виникла внаслідок ударної травматичної дії тупим твердим предметом з переважаючою травмуючою поверхнею у задню поверхню тулуба зліва з наступною деформацією грудної клітки, тазу та від струсу тіла;

-синці та садна на кінцівках, крововиливи у м`які тканини ніг утворилися внаслідок ударних травматичних дій та дій по дотичній тупим твердим предметом (предметами) на рівні верхніх та нижніх кінцівок.

Зазначені ушкодження у ОСОБА_9 могли утворитися в результаті дорожньо-транспортної пригоди під час зіткнення пішохода ОСОБА_9 з транспортним засобом, що рухався. Всі ушкодження, які виявлені при експертизі трупу ОСОБА_9 у сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до загрозливого для життя стану (шоку), полягають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, утворилися незадовго до надходження ОСОБА_9 в стаціонар. При надходженні в стаціонар в крові ОСОБА_9 етиловий спирт не виявлений. Смерть ОСОБА_9 відповідно до медичної картки, настала 27.05.2023 року о 23.50 год., характер та ступінь виразності трупних явищ не заперечують вказаного часу.

Рульове керування, робоча гальмівна система та ходова частина автомобіля «ВАЗ 21104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент їх дослідження експертом знаходились у працездатному стані, що підтверджується висновком судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/108-23/8478-ІТ від 22.06.2023 року (а.с. 60-69).

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП №СЕ-19/108-23/11242-ІТ від 25.08.2023 року (а.с. 70-79), з урахуванням сліду гальмування автомобіля «ВАЗ 21104», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 , зафіксованого під час огляду місця ДТП, швидкість руху вказаного автомобіля до початку застосування його водієм гальмування, визначається рівною 71,9 км/год. Водій автомобіля «ВАЗ 21104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 в заданій дорожній ситуації, для забезпечення безпеки дорожнього руху повинна була діяти відповідно до вимог п.п. 12.4, 12.9, 12.3 та розділу 34 (дорожня розмітка 1.1) Правил дорожнього руху України.

Дії водія автомобіля «ВАЗ 21104», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 , не відповідають вимогам п.п. 12.4, 12.9, 12.3 та розділу 34 (дорожня розмітка 1.1) Правил дорожнього руху України.

Водій ОСОБА_6 в заданій дорожній ситуації мала технічну можливість уникнути зіткнення екстреним гальмуванням, тому її дії знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

В умовах даної пригоди водій автомобіля «ВАЗ 21104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 мала технічну можливість уникнути пригоду екстреним гальмуванням з зупинкою автомобіля до місця наїзду при русі з дозволеною швидкістю у населених пунктах.

За умови руху автомобіля «ВАЗ 21104», реєстраційний номер НОМЕР_1 з дозволеною в населеному пункті швидкістю, при умови своєчасного гальмування водієм ОСОБА_6 , пішохід ОСОБА_9 встигала покинути смугу руху вказаного автомобіля.

Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП №СЕ-19/108-23/14029-ІТ від 07.09.2023 року (а.с. 80-87), водій автомобіля «ВАЗ 21104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 в заданій дорожній ситуації, для забезпечення безпеки дорожнього руху повинна була діяти відповідно до вимог п.п. 12.4, 12.9, 12.3 та розділу 34 (дорожня розмітка 1.1) Правил дорожнього руху України. Для вирішення запитання як повинна була діяти пішохід в дорожній ситуації спеціальних технічних знань не потрібно, тому це запитання стосовно пішохода ОСОБА_9 може бути виконано слідчим самостійно з урахуванням вимог розділу 4 правил дорожнього руху України.

Дії водія автомобіля «ВАЗ 21104», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 , в розглянутій дорожній ситуації не відповідають вимогам п.п. 12.4, 12.9, 12.3 та розділу 34 (дорожня розмітка 1.1) Правил дорожнього руху України. Невідповідність її дій вимогам п.п. 12.4, 12.9 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

В умовах даної пригоди водій автомобіля «ВАЗ 21104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 мала технічну можливість уникнути пригоду екстреним гальмуванням з зупинкою автомобіля до місця наїзду при русі з дозволеною швидкістю у населених пунктах.

За умови руху автомобіля «ВАЗ 21104», реєстраційний номер НОМЕР_1 з дозволеною в населеному пункті швидкістю, при умови своєчасного гальмування водієм ОСОБА_6 , пішохід ОСОБА_9 встигала покинути смугу руху вказаного автомобіля.

Як вбачається з результатів тесту «Drager» «alkotest 6810» від 27.05.2023 року (а.с. 203), що проведений з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (результат 0,00 %), ОСОБА_6 під час керування транспортним засобом перебувала у тверезому стані і у неї ознак сп`яніння не було виявлено.

Вина обвинуваченої також підтверджується речовим доказом - автомобілем «ВАЗ 21104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_11 (а.с. 56-57, 192).

Клопотань суду про допит свідків сторони в ході судового розгляду не заявляли, на їх допиті не наполягали, представник потерпілого у судовому засіданні відмовився від допиту раніше заявлених у клопотанні свідків внаслідок повного визнання цивільного позову ОСОБА_6 та не оспорювання нею обставин і розміру позову.

Щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання. На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 643/13256/17.

Суд, проаналізувавши докази, заслухавши показання обвинуваченої та її ставлення до вчиненого, вважає, що ОСОБА_6 щиро розкаялася у вчиненому необережному злочині, адже як на досудовому розслідуванні, так і в суді визнавала свою вину, не оспорювала фактичні обставини кримінального провадження, давала правдиві показання, не перешкоджала встановленню істини у кримінальному провадженні, виконувала свої процесуальні обов`язки, тим самим сприяла розкриттю злочину, після події ДТП в той же день запропонувала матеріальну допомогу потерпілому, частково відшкодувала потерпілому заподіяну моральну шкоду за заявленим цивільним позовом, який визнала у повному обсязі, має намір відшкодовувати шкоду у повному обсязі, жалкує про вчинене, у судовому засіданні попросила вибачення у потерпілого.

Системний аналіз кримінального закону свідчить про те, що щире каяття особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу, в тому числі й під час розгляду справи у суді. Для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, головне встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість каяття (Постанова ВС ККС, справа №523/4890/19 від 04.10.2022 р.).

Отже, оцінивши в ході судового розгляду усі докази у сукупності, суд вважає, що вони узгоджуються між собою, є належними, допустимими, достатніми та такими, що об`єктивно підтверджують вину обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_6 за ст. 286 ч.2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_6 вчинила тяжкий злочин.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченої, суд враховує те, що вона раніше не судима, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, є особою з інвалідністю 3 групи, що підтверджується довідкою МСЕК.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає те, що ОСОБА_6 щиро розкаялася у вчиненому та активно сприяла розкриттю злочину; попросила у суді вибачення у потерпілого; частково відшкодувала заподіяну злочином шкоду, сплативши потерпілому 50000,00 грн. та має намір в подальшому відшкодовувати шкоду.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не встановив.

Враховуючи викладене, дані про особу обвинуваченої, беручи до уваги ступінь її вини, адже згідно висунутого їй обвинувачення потерпіла ОСОБА_9 в недозволеному для цього місці перетинала проїзну частину при русі автомобіля під керуванням ОСОБА_6 , суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, треба звільнити її від відбування основного покарання з випробуванням, поклавши передбачені ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки.

Беручи до уваги усе наведене, суд вважає за необхідне призначати ОСОБА_6 також додаткове альтернативне покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 200000,00 грн., який обвинувачена визнала у повному обсязі, суд вважає обґрунтованим та таким, що на підставі ст. 1167 ЦК України підлягає задоволенню, з врахуванням добровільного відшкодування ОСОБА_6 потерпілому 50000,00 грн. (розписка від 13.12.2023 р., а.с. 108), тобто у розмірі 150000,00 грн., оскільки в результаті злочину померла дружина потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_9 , після смерті якої потерпілий зазнав непоправної втрати, сильних душевних страждань та переживань, тому розмір моральної шкоди у заявленому розмірі, враховуючи наслідки злочину, обставини справи та майновий стан сторін, суд вважає розумним та достатнім. Крім того, з ОСОБА_6 на підставі положень ЦПК України (ст.ст. 133, 137 ЦПК України), необхідно стягнути 11500,00 грн. в якості відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, розмір витрат підтверджується наданими суду документами, зокрема договором та додатковою угодою потерпілого з Адвокатським Бюро « ОСОБА_5 », Актом виконаних робіт, квитанцією до прибуткового касового ордеру, розмір зазначених витрат не оспорювався стороною захисту.

З обвинуваченої на підставі ст. ст. 124-126 КПК України підлягають стягненню витрати на проведення судових інженерно-транспортних експертиз у кримінальному провадженні №СЕ-19/108-23/8478-ІТ від 22.06.2023 року у сумі 2868,00 грн., № СЕ-19/108-23/11242-ІТ від 25.08.2023 року у сумі 2868,00 грн., № СЕ-19/108-23/14029-ІТ від 07.09.2023 року у сумі 2868,00 грн., а всього витрат на загальну суму 8604,00 грн., розмір витрат підтверджується наданими суду довідками з Запорізького НДЕКЦ МВС України (а.с. 61, 79, 87).

Питання щодо вирішення долі речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України і призначити їй покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, строком на три роки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави Україна витрати на проведення судових експертиз у кримінальному провадженні, у загальній сумі 8604,00 грн.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 150000,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також 11500,00 грн. в якості відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, а всього стягнути з неї загальну суму у розмірі 161500,00 грн.

Речовий доказ автомобіль «ВАЗ 21104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває на зберіганні на території спецмайданчика ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 13 повернути за належністю власнику ОСОБА_11 .

Арешт майна, накладений на автомобіль «ВАЗ 21104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно ухвали слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 31.05.2023 року скасувати.

До набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_6 запобіжний захід не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, через Запорізький районний суд Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1