Справа № 761/5463/25
Провадження № 1-кс/761/4253/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000076 від 14 січня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

07.02.2025 року до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000076 від 14 січня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: на мобільний телефон марки «Apple» моделі «IPhone 11» з номерами ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з мобільним номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що сектором дізнання ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000076 від 14 січня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.01.2025 ОСОБА_5 затримано порядку ст. 298 2 КПК України у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та в ході затримання на підставі ч. 6 ст. 298 2, 298 3 КПК України із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 КПК України, здійснено обшук затриманого ОСОБА_5 в ході якого виявлено та вилучено: 1 (один) пакетик із порошкоподібною речовиною, що зовні схоже на психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін; первинне упакування картонна коробка ТОВ «Нова пошта» на ім`я « ОСОБА_6 » із зазначенням його мобільного номеру отримувача НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Apple» моделі «IPhone 11» з номерами ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з мобільним номером НОМЕР_3 ; 14.01.2025 в рамках матеріалів кримінального провадження призначено судову експертизу матеріалів, речовин та виробів.

16.01.2025 до сектору дізнання ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшов висновок експерта № СЕ-19/111-25/8981-НЗПРАП, в якому встановлено, що у наданій на дослідження порошкоподібній речовині білого кольору, виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,622 г.

14.01.2025 в ході допиту свідків (понятих) ОСОБА_7 та ОСОБА_8 останній повідомили, що в ході складання протоколу затримання ОСОБА_5 та його проведення особистого обшуку у посилці «Нової пошти» на його ім`я, виявлено та вилучено один поліетиленовий пакетик із порошкоподібною речовиною та зі слів ОСОБА_9 це була психотропна речовина - амфетамін, яку він придбав для власного вжитку без мети збуту.

Окрім цього в ході затримання ОСОБА_5 добровільно дістав власний мобільний телефон марки «Apple» моделі «IPhone 11» з номерами ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з мобільним номером НОМЕР_3 , ввів на ньому комбінацію паролю та продемонстрував всім учасникам вказаної слідчої дії, як останній здійснив замовлення використовуючи мобільний додаток «Телеграм» психотропної речовини - амфетамін, за яку останній розрахувався. Після цього вказаний мобільний телефон було вилучено.

Підставами, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт наступного майна: мобільного телефону марки «Apple» моделі «IPhone 11» з номерами ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з мобільним номером НОМЕР_3 , оскільки у ньому містяться відомості, щодо придбання психотропної речовини - амфетамін, для вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, є тимчасово вилученим майном та одними з речових доказів та пристосовані, використані, як засіб вчинення кримінального правопорушення та які містять інформацію, щодо вчинення описаного кримінального правопорушення.

14 січня 2025 року вилучені речі та предмети у вказаному кримінальному провадженні визнано речовим доказом.

Відповідно до ст. 117 КПК України пропущений процесуальний строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. У зв`язку із тим, що ОСОБА_5 добровільно не надав дозвіл для проведення огляду власного мобільного телефону для подальшого проведення компютерно-технічої експертизи по ньому та здійснення тимчасового доступу до мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 , необхідно поновити процесуальний строк, який був пропущений із поважних причин.

Окрім цього наявні підстави, що після повернення мобільного телефону ОСОБА_5 інформація, що міститься в ньому буде спотворена або знищена. Вказана інформація подальшому містить відомості, яка може бути використана в суді як доказ.

Слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити, вказав, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували з приводу задоволення клопотання, вказали, що клопотання подане з порушенням процесуального строку. Зазначив, що ОСОБА_5 був наданий повний доступ до мобільного телефону, який на їх думку не має значення для даного кримінального провадження.

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні прокурора, та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а тому суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

За змістом ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У свою чергу, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зі змісту клопотання прокурора та долучених до нього матеріалів вбачається, що сектором дізнання ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000076 від 14 січня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.01.2025 ОСОБА_5 затримано порядку ст. 298 2 КПК України у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та в ході затримання на підставі ч. 6 ст. 298 2, 298 3 КПК України із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 КПК України, здійснено обшук затриманого ОСОБА_5 в ході якого виявлено та вилучено: 1 (один) пакетик із порошкоподібною речовиною, що зовні схоже на психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін; первинне упакування картонна коробка ТОВ «Нова пошта» на ім`я « ОСОБА_6 » із зазначенням його мобільного номеру отримувача НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Apple» моделі «IPhone 11» з номерами ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з мобільним номером НОМЕР_3 ; 14.01.2025 в рамках матеріалів кримінального провадження призначено судову експертизу матеріалів, речовин та виробів.

В ході затримання ОСОБА_5 добровільно дістав власний мобільний телефон марки «Apple» моделі «IPhone 11» з номерами ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з мобільним номером НОМЕР_3 , ввів на ньому комбінацію паролю та продемонстрував всім учасникам вказаної слідчої дії, як останній здійснив замовлення використовуючи мобільний додаток «Телеграм» психотропної речовини - амфетамін, за яку останній розрахувався. Після цього вказаний мобільний телефон було вилучено.

14 січня 2025 року вилучені речі та предмети у вказаному кримінальному провадженні визнано речовим доказом.

Слідчий уважає, що майно підпадає під ознаки речового доказу, у зв`язку з чим, в порядку ст. 98 КПК України вказане майно слідчим 14.01.2025 року визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Разом із цим на переконання слідчого судді у клопотанні належним чином не доведено той факт, що майно, про арешт якої просить прокурор, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та має значення речових доказів для кримінального провадження № 0000076 від 14 січня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Так, матеріали клопотання не містять будь-яких фактичних даних, які б підтверджували той факт, що майно є доказом кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється досудове розслідування, з урахуванням даних внесених до ЄРДР (щодо зберігання наркотичних речовин), не доведено, що арешт буде відповідати меті здійснення досудового розслідування, які фактичні дані в мобільному телефоні можуть бути використані, та для доведення яких обставин.

Не містить клопотання прокурора і жодних доказів того, що такий обсяг втручання у власність виправдовує завдання кримінального провадження.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження.

Постанова дізнавача Шевченківського УП ГУНП в м. Києві від 14.01.2025 року про визнання вилученого майна речовим доказом не мотивована, є формальною, слідчий не вказав в своєму рішенні, за якими саме ознаками вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, відсутні дані, що мобільний телефон є знаряддям злочину, використовувався для його вчинення.

Таким чином, доводи в клопотанні, що вилучене майно, відповідає критеріям, визначеним ст.98 КК України, у кримінальному провадженні, в якому ведеться досудове розслідування, - ґрунтуються на припущеннях.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Проте строк звернення з клопотанням про арешт майна пропущений.

Таким чином, зі змісту клопотання убачається, що воно виходить за межі доказування у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність необхідності накладення арешту у співрозмірності такого виду забезпечення завданням кримінального провадження суд з наданих матеріалів клопотання не має можливості пересвідчитися.

Враховуючи наведене слідчий суддя не знаходить достатніх правових підстав на даній стадії кримінального провадження для задоволення клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000076 від 14 січня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000076 від 14 січня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: на мобільний телефон марки «Apple» моделі «IPhone 11» з номерами ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з мобільним номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1