Справа 366/2601/23 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/5693/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

потерпілої - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою потерпілої на вирок Іванківського районного суду Київської області від 03 вересня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої прибиральницею службових приміщень Бібліотеки для дітей КЗ ІСР «Іванківська публічна бібліотека»,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

В С Т А Н О В И Л А:

Так, вироком суду встановлено, що ОСОБА_7 25 серпня 2024 року, приблизно о 22 годині 20 хвилин, перебуваючи на подвір`ї біля багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, які в неї склалися із ОСОБА_9 на ґрунті ревнощів, вирішила спричинити останній тілесні ушкодження.

Зокрема, ОСОБА_7 з метою реалізації свого злочинного та протиправного умислу, направленого на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, підійшла до останньої та нанесла удар рукою в обличчя, після якого ОСОБА_9 впала на землю разом із ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_7 , скориставшись станом ОСОБА_9 , яка перебувала в горизонтальному положенні та не могла чинити опір, нанесла їй ще 8 ударів руками по обличчю, тулубу та обом ногам.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_7 спричинила ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді множинних синців та саден на обличчі, на передній частині грудної клітки зліва, обох нижніх кінцівках, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись з вироком суду, потерпіла ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій він просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт.

Мотивуючи такі вимоги зазначає, що призначене судом покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через м`якість.

Вказує, що судом залишено поза увагою обставини скоєння кримінального правопорушення, зокрема те, що обвинувачена ОСОБА_7 тривалий час переслідувала потерпілу, вчиняла з нею сварки, умисно напала на потерпілу, наносила удари з особливою жорстокістю, була зупинена посторонніми особами.

Заслухавши доповідь судді, думку потерпілої і прокурора, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченої та її захисника, які заперечували проти апеляційних вимог, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, із наступних підстав.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Фактичні обставини кримінального провадження, доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також правильність кваліфікації дій останньої за ч. 1 ст. 125 КК України учасниками процесу не оспорюються, а тому, у відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК, апеляційним судом не переглядається.

Що стосується доводів апеляційної скарги потерпілої про невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості вчиненого та даним про її особу, через м`якість, то колегія суддів вважає, що вони є безпідставними, з огляду на таке.

Відповідно до змісту ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Нормами статті 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» встановлено, що призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Наведених вимог закону при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд першої інстанції дотримався в повному обсязі, а також навів переконливі мотиви на підтвердження прийнятого рішення.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, припризначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, обставини його скоєння, а також наслідки, які настали, дані про особу обвинуваченої, яка не судима, характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на утриманні має неповнолітніх дітей.Обставинами, що пом`якшують покарання, судом визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

На підставі вищенаведеного, суд першої інстанції визнав за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 125 у межах санкції статті у виді штрафу, і з такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки, в даному випадку, таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень, а також співмірне скоєному.

Відтак, доводи апеляційної скарги потерпілої про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої через м`якість - є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції обставин скоєння кримінального правопорушення, колегія суддів вважає неспроможними, з огляду на те, що судом першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно здійснено розгляд даного кримінального провадження, а при призначенні покарання ОСОБА_7 , в повній мірі дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України.

Посилання потерпілої на те, що обвинувачена ОСОБА_7 не розкаялась у скоєному та продовжує погрожувати потерпілій, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Доказів на спростування висновків місцевого суду потерпілою в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що підстави для скасування вироку суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілої залишити без задоволення, а вирок Іванківського районного суду Київської області від 03 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України - без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: