Справа № 749/196/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/66/24
Категорія - ч.1 ст.286-1 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0000672 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора на вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 10 травня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , не одружений, освіта професійно-технічна, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 (самовільно залишив військову частину з 05.11.2023), раніше судимий 28.01.2021 Носівським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

засуджений за ч.1 ст.286-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

Відповідно до ст.71 КК України, до покарання за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Носівського районного суду від 28.01.2021 та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 2 (два) місяці, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався.

Скасовано арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Корюківського районного суду Чернігівської області від 20.12.2022 на автомобіль марки Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_11 .

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 3775,60 грн процесуальних витрат. Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 03.11.2022 № 279 солдата ОСОБА_8 , призначеного наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31.10.2022, № 43-РС на посаду водія 3 відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти в/ч НОМЕР_3 , зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення.

12 грудня 2022 року близько 14:30 год, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки Volkswagen Transporter, р.н. НОМЕР_2 , рухався автомобільною дорогою загального користування місцевого значення О250504 «Смичин - Конотоп - Смяч - Гвоздиківка», від села Заріччя до села Гвоздиківка Корюківського району Чернігівської області. Під час керування транспортним засобом, ОСОБА_8 , в порушення вимог п.2.3 «б» та п.12.1 Правил дорожнього руху, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку та при виборі безпечної швидкості руху не врахував дорожні умови, а саме наявність ділянки ожеледиці на правій частині дороги, в результаті чого автомобіль марки Volkswagen Transporter, р.н. НОМЕР_2 , виїхав на праве узбіччя дороги, де здійснив наїзд на придорожнє дерево.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир вказаного автомобіля - ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Вказані порушення Правил дорожнього руху стали причиною виникнення та настання даної ДТП та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з тілесними ушкодженнями, отриманими потерпілим ОСОБА_12 .

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини ОСОБА_8 та кваліфікацію його дій, просив змінити вирок місцевого суду та призначити його підзахисному покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу. Послався на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок суворості. Апелянт вказує, що суд не в повній мірі врахував обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , а також те, що обвинувачений є військовослужбовцем ЗСУ та захищає Батьківщину.

Прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок місцевого суду, в частині призначеного ОСОБА_8 додаткового покарання, та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому додаткове покарання за ч.1 ст.286-1 КК України у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки. В обґрунтування скарги зазначив, що місцевий суд призначив ОСОБА_8 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами поза межами санкції ч.1 ст.286-1 КК України. Так, суд визначив термін додаткового покарання два роки, тоді як санкцією ч.1 ст.286-1 КК України передбачено позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років. А тому, судом першої інстанції допущене неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу захисника, просив її задовольнити й відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора; прокурорів, котрі просили задовольнити свою апеляційну скаргу та залишити без задоволення скаргу сторони захисту; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з пунктами 2, 4 ч.1 ст.420 КПК України, апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції та ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання чи неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Частиною 1 ст.421 КПК України передбачено, що обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано, окрім іншого, у зв`язку з необхідністю застосувати суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання лише у разі, якщо на цих підставах апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційних скаргах прокурором та захисником не оспорюються.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінального правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Норми зазначеного Кодексу наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Призначаючи ОСОБА_8 міру покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь суспільної небезпеки та тяжкість скоєного кримінального правопорушення; дані про його особу, який раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку; на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно; відсутність претензій з боку потерпілого; обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Зазначені вище обставини у своїй сукупності дають підстави для призначення обвинуваченому покарання саме у виді позбавлення волі у розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.286-1 КК України, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Так, ОСОБА_8 , керуючи автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, порушив правила безпеки дорожнього руху, створивши серйозну загрозу життю і здоров`ю для його учасників. Протиправні дії обвинуваченого призвели до тяжких наслідків у вигляді отримання потерпілим тілесних ушкоджень, тоді як відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя, здоров`я та безпека належать до найвищих соціальних цінностей.

Тому призначене ОСОБА_8 покарання саме у виді позбавлення волі, визначене судом першої інстанції, з урахуванням обставин, які бралися ним до уваги при його призначенні, не становить «особистого надмірного тягаря для особи», адже воно відповідає справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи.

Беручи до уваги, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, будучи засудженим вироком Носівського районного суду від 28.01.2021, остаточне покарання йому обґрунтовано призначено, з урахуванням вимог ст.71 КК України.

Отже, всі обставини, на які посилається сторона захисту, судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 враховані, тому доводи про суворість покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого.

Разом з тим, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора щодо неправильного призначення судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 додаткового покарання.

Так, санкція частини 1 статті 286-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Проте суд першої інстанції, визначаючи ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.286-1 КК України, призначив йому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк два роки, що є меншим розміром, ніж передбачено санкцією частини першої цієї статті.

При цьому, в мотивувальній частині вироку, судом не здійснюється аналіз обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості кримінального правопорушення, з метою застосування положень ст.69 КК України.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок місцевого суду - скасуванню, в частині призначеного ОСОБА_8 додаткового покарання, з ухваленням нового вироку.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 10 травня 2023 року щодо ОСОБА_8 - скасувати, в частині призначеного йому додаткового покарання.

ОСОБА_8 призначити покарання за ч.1 ст.286-1 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, до покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 28 січня 2021 року та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 2 (два) місяці, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4