Справа № 464/7871/24
пр.№ 1-кп/464/213/25
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

05 березня 2025 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

встановив:

в провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченій строку тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Підтримав письмовий текст клопотання.

Захисник ОСОБА_4 заперечила щодо клопотання прокурора, просила змінити обвинуваченій запобіжний захід на інший, не пов`язаний із триманням під вартою. Разом з тим, у разі, якщо суд прийде до переконання про необхідність продовжити строк тримання під вартою, просила зменшити розмір застави, оскільки попередньо визначений судом розмір є надмірним для обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала думку захисника.

Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченої, оглянувши матеріали справи, дослідивши клопотання прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При цьому, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. ч. 3, 5 ст. 199 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується особа.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 20.11.2024 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб строком до 16.01.2024 включно.

В подальшому, ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 10.01.2025 продовжено обвинуваченій ОСОБА_5 строк тримання під вартою на шістдесят днів, а саме до 10 березня 2025 року включно, з визначенням застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з врахуванням низки відповіних факторів, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 сукупності правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, за кваліфікуючими обставинами повторність, що є тяжкими злочинами, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, у частині яких місцем події правопорушення може бути місце її постійного проживання, на даний час кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, однак суд не перейшов до стадії дослідження доказів у кримінальному провадженні, а тому суд погоджується з твердженнями прокурора про те, що продовжують існувати ризики, у зв`язку із чим є підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, перешкоджати встановленню істини у справі, вчинити інші кримінальні правопорушення, знищити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також незаконно впливати на свідків.

Водночас, прокурором не доведено наявності підстав вважати, що обвинувачена може незаконно впливати на експертів, оскільки, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, під час такого проведені експертні дослідження, де висновки експертів є окремим джерелом доказів.

Також, при вирішенні вказаного клопотання, суд оцінив відомості про особу обвинуваченої, який є вдовою, не працює, її вік, стан здоров`я, наявність на утриманні неповнолітніх дітей, та приходить до висновку про наявність підстав вважати, що зміна запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Учасниками судового провадження не наведено доводів з поданням відповідних доказів щодо будь-якої зміни наведених обставин та таких судом не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинуваченій слід продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів, відтак клопотання прокурора підлягає до задоволення.

При цьому, відсутні підстави при яких суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, визначені ч. 4 ст. 183 КПК України, а відтак, з урахуванням вищевикладених ризиків, суд приходить до переконання про наявність підстав для визначення розміру застави згідно з вимогами ст. 183 КПК України.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка винуватість у інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнала, хоча й в судовому засіданні відмовилась давати показання щодо себе на підставі ст. 63 Конституції України, суд погоджується з доводами сторони захисту та приходить до висновку про визначення застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в повній мірі буде забезпечувати виконання покладених на обвинувачену обов`язків.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 331, 369-372 КПК України, суд,

постановив:

клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, а саме до 03 травня 2025 року включно, з визначенням застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень.

Обвинувачена або заставодавець (фізична або юридична особа) мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок суду у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження строку тримання під вартою протягом дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, на обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці покласти наступні обов`язки:

-прибувати до Сихівського районного суду м. Львова за кожною вимогою;

-не відлучатися із м. Львова без дозволу Сихівського районного суду м. Львова;

-повідомляти Сихівський районний суд м. Львова про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання таких обов`язків, а також якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави.

Тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснювати в Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19».

Копії ухвали вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору та направити начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань №19».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 10 березня 2025 року.

Головуючий ОСОБА_1