03.02.2025 Справа № 756/1292/25
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/1292/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2025 слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача Оболонського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні №0001110 від 21.09.2023, яка полягає у нерозгляді клопотання від 20.01.2025, поданого в порядку ст. 220 КПК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 в порядку ст. 303 КПК України надійшла вищевказана скарга на бездіяльність дізнавача Оболонського УП ГУНП у місті Києві у кримінальному провадженні №0001110.

Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_3 зазначає, що 20.01.2025 він звернувся до Оболонського УП ГУНП у м. Києві з клопотанням №5 в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України, про вчинення процесуальної дії. Натомість, усупереч положенням статей 56, 220 КПК України станом на 29.01.2025 клопотання №5 ОСОБА_3 від 20.01.2025 не розглянуто, а тому бездіяльність дізнавача Оболонського УП ГУНП у місті Києві у кримінальному провадженні №0001110 щодо цього факту оскаржено до Оболонського районного суду міста Києва.

Особа, яка звернулась зі скаргою, в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлена належним чином. При цьому, ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, вимоги скарги підтримує та просить задовольнити.

Уповноважена особа Оболонського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні №0001110 в судове засідання не з`явилась, жодних заяв чи клопотань до слідчого судді не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 цього Кодексу передбачено, що відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності осіб, які не з`явилися, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 цього Кодексу.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України, п. 1 якої передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено, серед іншого, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора , яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Судовим розглядом встановлено, що Оболонським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001110 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Відповідно до долучених на обгрунтування вимог скарги документів 18.12.2024 дізнавачем ВД. Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 вручено ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №0001110.

20.01.2025 ОСОБА_3 подав до Оболонського УП ГУНП у м. Києва клопотання в порядку ст. 220 КПК України у кримінальному провадженні №0001110, яке отримано уповноваженою особою того ж дня та зареєстровано за вх. №П-2687.

За змістом ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй. Вимоги до постанови визначені положеннями ст. 110 цього Кодексу.

До початку розгляду скарги та в ході судового розгляду стороною обвинувачення не надано належних, допустимих і достовірних доказів про те, що уповноваженою особою (дізнавачем) у кримінальному провадженні, розглянуто клопотання від 20.01.2025 у формі та спосіб, встановлений Законом.

З огляду на викладене, наявна бездіяльність уповноваженої особи у кримінальному провадженні №0001110, яка пов`язана з несвоєчасним та неналежним розглядом поданого учасником кримінального провадження клопотання, у зв`язку з чим існують підстави для зобов`язання уповноваженої особи у кримінальному провадженні №0001110 розглянути клопотання ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 220 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що слід відмовити у задоволенні вимог скарги у частині визнання бездіяльності неправомірною дізнавача Оболонського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні №0001110 щодо не розгляду у визначений строк клопотання №5 від 20.01.2025, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію та відмову у задоволенні скарги.

Керуючись статтями 1-401, 110, 220, 303, 306, 307, 309, 532 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати уповноваженого дізнавача Оболонського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні №0001110 від 21.09.2023 розглянути клопотання ОСОБА_3 від 20.01.2025, яке було отримано уповноваженою особою 20.01.2025 та зареєстровано за вх. №П-2687, про що повідомити заявника відповідно до вимог ст. 220 КПК України.

У задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1