Справа № 452/1179/25
Провадження № 1-кп/452/278/2025
УХВАЛА

15 квітня 2025 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воля-Блажівська Самбірського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді навідника 2 аеромобільного відділення 2 аеромобільного взводу 3 аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, раніше неодноразово судимого, останній раз 30.06.2016 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.1 ст. 121, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186, ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

На розгляді Самбірського міськрайонного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

14.04.2025 року прокурор ОСОБА_3 подав до суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 . В обгрунтування клопотання посилався на те, що у зв`язку із воєнною агресією військ Російської Федерації на території України указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, зокрема Указом від 28 жовтня 2024 року №740/2024, затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-ІХ, з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

Так, 20.01.2023 р. ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 , призвано на

військову службу по мобілізації відповідно до Указу Президента України № 69/2022

від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» та направлено для її проходження до

військової частини НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.02.2023 №51 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини та призначено на посаду навідника 2 аеромобільного відділення 2 аеромобільного взводу З аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

ОСОБА_4 обвинувачується у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.186 КК України.

Обґрунтованість підозри/обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні наведеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події за участю ОСОБА_4 від 22.12.2024, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 22.12.2024 р., висновком судово-медичної експертизи №190/24 від 27.12.2024 р., протоколом огляду предмету від 24.12.2024 року, протоколом допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 21.01.2025 р., протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_6 від 21.01.2025 р., протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 від 12.03.2025 року, вимогою про судимість на ОСОБА_4 від 23.12.2024 р., іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Ризики, які мали місце під час досудового розслідування щодо особи підозрюваного ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати вже у статусі обвинуваченого, а саме останній може:

-переховуватись від органів досудового розслідування або суду. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, востаннє 30.06.2016 р. Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.1 ст.121, ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років, суспільно-корисною діяльністю не займається, та достовірно розуміючи про неминучість покарання, може залишити місце проживання та переховуватись від правоохоронних органів, тобто наявний ризик передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України;

-незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_6 , а саме може чинити тиск на останнього з метою зміни показів, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України;

-вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі аналогічні до тих, за які був засуджений та на даний час обвинувачується, оскільки ОСОБА_13 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, зокрема за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121, ч.2 ст. 186 КК України, тобто наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , передбачене ч. 4 ст. 186 КК України має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, а також суспільний інтерес, оскільки зазначений злочин направлений проти власності та життя і здоров`я особи, тобто є одним із найбільш тяжких злочинів, суспільна небезпека якого полягає в тому, що при його вчиненні відбувається застосування насильства.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 становить підвищену суспільну небезпеку для оточуючих, оскільки інкримінований злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння, під час дії у державі воєнного стану, застосовуючи до потерпілого фізичне насильство.

Також Самбірським РВП ТУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР №0000678 від 26.06.2023 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, із якого вбачається, що ОСОБА_4 із 10.04.2023 р. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .

23.12.2024 року слідчим суддею Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 19.02.2025 р. включно та в подальшому продовжено до 23.04.2025 р. включно.

Підстави для продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою не відпали, а інші запобіжні заходи, а саме домашній арешт, застава, особисте зобов`язання та особиста порука не в змозі гарантувати його належну поведінку, а тому дію запобіжного заходу слід продовжити строком на шістдесят днів.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України зазначає, що обґрунтовані підстави для застосування відносно ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відсутні, оскільки інкримінований йому злочин вчинено із застосуванням насильства.

Беручи до уваги наведене в сукупності, просить суд продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 днів, без можливості внесення застави.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, яке просить задовольнити, в силу викладених в ньому обставин.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що просить обрати йому менш суворий запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні пояснила, що в цілому не заперечує щодо продовження запобіжного заходу, однак просила застосувати щодо ОСОБА_4 менш суворий запобіжний захід, у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки вважає, що не докінця обгрунтовані ризики, зазначені у клопотанні, зокрема ризик щодо переховування не доведено в достатній мірі, так як підозрюваний увесь час перебував до місцю свого фактичного місця проживання. На першу вимогу працівників поліції він з`явився, навадав всі пояснення, брав участь в усіх слідчих діях, сприяв органам слідства. Також вважає, що недотатньо обгрунтований ризик щодо незаконного впливу на потерпілого ОСОБА_6 , оскільки у попередніх поясненнях даного потерпілого, його свідчення можна тлумачити на користь її підзахисного, якому немає змісту впливати на потерпілого. Також їй відомо, що через канцелярію суду подана заява від цивільної дружини ОСОБА_4 , яка просить суд застосувати менш суворий запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту по місцю його фактичного проживання, де вони разом проживають.

Потерпілий ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, доходить висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає до задоволення з таких підстав.

23.12.2024 року слідчим суддею Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 , у провадженні про обвинувачення його за ч. 4 ст. 186 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 19.02.2025 р. включно та в подальшому продовжено до 23.04.2025 р. включно.

Також судом встановлено, що Самбірським РВП ГУ НП у Львівській області проводилось досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР №0000678 від 26.06.2023 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, із якого вбачається, що ОСОБА_4 із 10.04.2023 р. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 . Вказане провадження поступило у провадження суду та об`єднано із наведеним кримінальним провадженням.

Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою, суд відповідно до ст. 178 КПК України, враховує тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, дані про особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, та відповідно наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків: запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У відповідності до ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Підставою для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від суду, продовжувати займатися злочинною діяльністю, вчиняти інші кримінальні правопорушення та незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні.

Прокурором у підготовчому засіданні зазначено, що із моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_4 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Також слід врахувати наявність кримінального провадження щодо ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, із якого вбачається, що ОСОБА_4 із 10.04.2023 р. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 . А відтак, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, наведені прокурором у підготовчому судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою, із врахуванням нового кримінального провадження, є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд відповідно до ст. 178 КПК України враховує тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, дані про особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, зокрема передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, та ч. 5 ст. 407 КК України, де передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відтак, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні. Інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , а у клопотанні захисника слід відмовити, із врахуванням наведених обставин.

У відповідності до вимог п. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Зважаючи на обставини справи, в наведеному провадженні відсутні підстави для застосування відносно ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки інкримінований йому злочин вчинено із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 331, 369, 370-372, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Воля-Блажівська Самбірського району Львівської області, жителю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 13 червня 2025 року включно, із утриманням його у «Львівській установі виконання покарань № 19».

Контроль за виконанням ухвали в частині обраного запобіжного заходу покласти на процесуального прокурора ОСОБА_3 .

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому, прокурору та направити до державної установи «Львівська установа виконання покарань №19» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду в частині запобіжного заходу, протягом 5 (п`ять) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали буде оголошено 17.04.2025 року о 12 год. 30 хв.

Суддя