№ провадження 1-кс/208/2869/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м.Кам`янське клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , водію-електрику 1 відділення безпілотних авіаційних комплексів, у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.06.2024 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у сумі 17000 гривень,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, та проходячи її на посаді водія електрика 1 відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу розвідки та корегування роти ударних безпілотних авіаційних комплексів, військової частини НОМЕР_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та час, але не пізніше 01.10.2024, придбав у невстановленому під час досудового розслідування місці гранати типу Ф-1 у кількості 10 одиниць, гранату типу РГД-5 у кількості 1 одиниця, та засоби підриву типу УЗРГМ у кількості 11 одиниць, які у конструктивному поєднанні відносяться до категорії боєприпасів, придатні до вибуху, які в подальшому, діючи умисно, переніс до місця свого мешкання: АДРЕСА_2 , де став зберігати з метою подальшого збуту без передбаченого законом дозволу.

В подальшому реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконний збут вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ігноруючи вимоги «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, а також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної зброї, а також бойових припасів до зброї та вибухових речовин», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, які забороняють носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут без відповідного дозволу вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, 01.10.2024 приблизно о 17:48 год., перебуваючи у лісосмузі біля вул. Купріянова, у м. Дружківка, Краматорського району Донецької області, солдат ОСОБА_4 , збув «оперативному покупцю» ОСОБА_8 , десять гранат типу Ф-1 та 1 гранату типу РГД- 5, та засоби підриву типу УЗРГМ у кількості 11 одиниць, які у конструктивному поєднанні відносяться до категорії боєприпасів, придатні до вибуху, за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 9000 грн., які до того були вручені співробітниками правоохоронних органів в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім того, солдат ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та час, але не пізніше 16.10.2024, придбав у невстановленому місці під час досудового розслідування гранати типу Ф-1 у кількості 3 одиниць, гранату типу РГД-5 у кількості 1 одиниці, гранату типу РГТ-27 та засоби підриву типу УЗРГМ у кількості 5 одиниць, які в подальшому, діючи умисно, переніс до місця свого проживання: АДРЕСА_2 , де став зберігати з метою подальшого збуту без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконний збут вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ігноруючи вимоги «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, а також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної зброї, а також бойових припасів до зброї та вибухових речовин», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, які забороняють носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут без відповідного дозволу вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, 16.10.2024, приблизно о 14:00 год. перебуваючи біля будинку 7 по вул. Купріянова у м. Дружківка, Краматорського району Донецької області, солдат ОСОБА_4 , збув «оперативному покупцю» ОСОБА_8 , гранати типу Ф-1 у кількості 3 одиниць, гранату типу РГД-5 у кількості 1 одиниці, гранату типу РГТ-27 у кількості 1 одиниці та засоби підриву типу УЗРГМ у кількості 5 одиниць, за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень, які до того були вручені співробітниками правоохоронних органів в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Також, солдат ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та час, але не пізніше 16.10.2024 року, придбав у невстановленому під час досудового розслідування 40мм постріли з гранатомету ВОГ 25 у кількості 3 одиниць, та засоби підриву типу УЗРГМ у кількості 6 одиниць, які в подальшому, діючи умисно, переніс до місця свого проживання: АДРЕСА_2 , де став зберігати з метою подальшого збуту без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ігноруючи вимоги «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, а також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної зброї, а також бойових припасів до зброї та вибухових речовин», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, які забороняють носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут без відповідного дозволу вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, розпочав зберігати за адресою свого проживання вказані боєприпаси.

16.10.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_4 було виявлено та вилучено: уніфіковані запали ручної гранати типу модернізовані, дистанційної дії, типу УЗРГМ 6 одиниць, 40-мм постріли гранатомету ВОГ-25 3 одиниці., тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

16.10. 2024 відділом СУ ГУНП в Донецькій області внесені відомості до ЄРДР за № 0000632 від 16.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

20.11.2024 відділом СУ ГУНП в Донецькій області внесені відомості до ЄРДР за № 0000682 від 20.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

17.10.2024 матеріали кримінальних проваджень №0000569 від 11.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та № 0000632 від 16.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України об`єднано в одне кримінальне провадження під єдиним реєстраційним номером №0000569 від 11.10.2024.

23.11.2024 матеріали кримінальних проваджень №0000569 від 11.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та №0000682 від 20.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України об`єднано в одне кримінальне провадження під єдиним реєстраційним номером №0000569 від 11.10.2024.

16.10.2024 громадянин ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та 16.10.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 263 КК України.

10.12.2024 керівником Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, було продовжено строк досудового слідства до 3-х місяців, тобто до 16.01.2025.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області відносно підозрюваного ОСОБА_4 , від 18.10.2024 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів, тобто по 14.12. 2024 включно, з визначенням застави у розмірі 242 240 грн.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про продовження строку запобіжного заходу підтримала та просила задовольнити.

Крім того, прокурором ОСОБА_3 було заявлене клопотання про поновлення процесуального строку, встановленого КПК України, на звернення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки дане клопотання було подане до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області з фактичним пропуском встановленого строку на 1 день. Обґрунтовуючи клопотання про поновлення процесуального строку прокурор зазначила, що своєчасне звернення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 було унеможливлене частими обстрілами території України, що становлять небезпеку для життя та здоров`я, а також відключеннями електроенергії, внаслідок чого була відсутня можливість звернутись до слідчого судді з даним клопотанням через систему «Електронний Суд».

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 , судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про поновлення процесуального строку на звернення до слідчого судді із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не заперечували щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, заслухавши сторін, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області під процесуальним керівництвом прокурорів Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000569 від 11.09.2024., за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

16.10.2024 ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та 16.10.2024 року повідомлено останньому про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема:

- Листом ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ;

-Протоколом огляду транспортного засобу від 07.05.2024;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.09.2024;

-Протоколом огляду покупця від 01.10.2024;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.10.2024;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 02.10.2024;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 02.10.2024;

- Висновком експерта № СЕ-19/105-24/7113-ВТХ від 11.10.2024р;

-Протоколом огляду покупця від 16.10.2024;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.10.2024р.;

-Протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , від 16.10.2024;

- Висновком експерта № СЕ-19/105-24/7492-ВТХ від 04.11.2024р.

- Протоколом обшуку від 16.10.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 17.10.2024 р.;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 17.10.2024р.;

- Протоколом огляду від 22.10.2024р.;

- Висновком експерта № СЕ-19/105-24/7491-ВТХ від 01.11.2024р.

- Протоколом затримання ОСОБА_4 від 16.10.2024;

- іншими матеріалами кримінального провадження в загальній сукупності.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Так, 18.10.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області було обрано запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14.12.2024 включно.

10.12.2024 керівником Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, було продовжено строк досудового слідства до трьох місяців, тобто до 16.01.2025.

Відповідно до ст. 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Зазначене означає, що проголошуючи «право на свободу», стаття 5 передбачає фізичну свободу людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена свободи. Позбавлення свободи не обмежується класичним випадком тримання під вартою після арешту або засудження, а може мати багато інших форм (Guzzardi проти Італії, § 95). Для того, щоб визначити, чи було особу «позбавлено свободи» у значенні статті 5, відправною точкою повинна бути її конкретна ситуація, і необхідно враховувати ряд критеріїв, таких, як тип, тривалість, наслідки і спосіб реалізації відповідного заходу (Guzzardi проти Італії, § 92; Medvedyev і Інші проти Франції, § 73; Creangг проти Румунії, § 91). Зобов`язання брати до уваги «різновид» і «спосіб імплементації» згаданого заходу дозволяє Суду враховувати особливий контекст і обставини, притаманні іншим обмеженням, ніж класичне ув`язнення в тюремній камері. Важливим фактором, який слід брати до уваги, є контекст, в якому цей захід застосовується, оскільки в сучасному суспільстві нерідко трапляються ситуації, коли громадськість може бути покликана змиритись з обмеженнями свободи пересування або особистої свободи задля загального блага (Nada проти Швейцарії, § 226; Austin і Інші проти Сполученого Королівства. Поняття позбавлення свободи за змістом статті 5 § 1 містить як об`єктивний елемент поміщення людини у певний обмежений простір на значний період часу, так і додатковий суб`єктивний елемент, який полягає в тому, що людина не давала чинної згоди на таке поміщення (Storck проти Німеччини, § 74; Stanev проти Болгарії, § 117). Право на особисту свободу є занадто важливим в демократичному суспільстві, тому людина повинна мати можливість скористатися захистом, передбаченим Конвенцією, навіть якщо вона, можливо, сама дозволила взяти себе під варту, особливо, якщо ця людина не має достатньої дієздатності для того, щоб погодитись або не погодитись із запропонованими діями (H.L. проти Сполученого Королівства, § 90; Stanev проти Болгарії.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави, слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи, що положення чинного кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі протии Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

В обґрунтування продовження строку дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, а саме на товаришів по службі, понятих по кримінальному провадженню, експертів, на особу, яка здійснювала оперативні закупки, незаконно впливати на інших осіб, які причетні до вказаного кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення.

Як вбачається з досліджених матеріалів, якими обґрунтовується подане клопотання, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, що відповідно до ст. 12 КК відносяться до тяжкого злочину.

З огляду на тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також слідчий суддя погоджується з наявністю ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливістю здійснення впливу на свідків та понятих по кримінальному провадженню, експертів, на особу, яка здійснювала оперативні закупки, незаконно впливати на інших осіб, що вплине на об`єктивність у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя враховує, що підозрюваний вчинив злочин з застосуванням насильства, у зв`язку з чим, виходячи з дискреційних повноважень, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК, вважає за можливе не застосовувати до підозрюваного ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Враховуючи зазначені обставини, та те, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися зі спливом часу, з метою забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб підозрюваним переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч.1 ст.219 КПК України встановлено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно із ч.3 ст.219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення 16.10.2024, тобто досудове розслідування у даному кримінальному провадженні мало бути закінчене до 16.12.2024 включно. Однак, 10.12.2024 керівником Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону було продовжено строк досудового слідства до трьох місяців, тобто до 16.01.2025 року.

З огляду на вищенаведене слідчий суддя приходить до висновку, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід продовжити в межах строку досудового розслідування, тобто по 15.01.2025 включно, оскільки, відповідно до вимог статті 219 КПК України, 16.01.2025 досудове слідство має бути завершене і матеріали за його наслідками мають бути направлені до суду для розгляду по суті.

Ураховуючи, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 14.12.2024 року, клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою подане з додержанням вимог КПК України, а також, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК Україні, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 176-179, 184, 193, 194, 196, 198, 199, 376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у Сфері оборони ОСОБА_15 про поновлення процесуального строку на звернення з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити та поновити процесуальний строк для звернення з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 35 днів по 15.01.2025 включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним передбачених КПК України обов`язків, у розмірі 242 240 гривень 00 копійок.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу, а підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня внесення застави по 15.01.2025 включно, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня

її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1