ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

19 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні заяви від 15 листопада 2024 року про залучення її до кримінального провадження №0000507 від 25.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у якості потерпілої,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з даною скаргою, обгрунтовуючи свої доводи тим, що слідчим СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000507 від 25.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, по факту дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинув її син ОСОБА_5 .

Так, її син керував мотоциклом «Форте», при під`їзді до рівнозначного перехрестя, впевнившись у відсутності перешкоди для руху з правої сторони, розпочав рух в ліву сторону в напрямку смт. Теплик при умові, що згідно правил дорожнього руху водій автомобіля «МАН» ОСОБА_6 , який рухався з лівої сторони, пропустить його. Рух ОСОБА_5 безпосередньо пролягав через зустрічну смугу, де його мали пропустити. Натомість, через те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на цій смузі, не надав йому переваги у русі згідно правил дорожнього руху, відповідно відбулось зіткнення в праве колесо автомобіля «МАН», в результаті чого водій мотоцикла «Форте» - її син ОСОБА_5 загинув.

15 листопада 2024 року вона подала слідчому заяву, в порядку ст.ст. 55, 56 КПК України, про залучення її до вказаного кримінального провадження в якості потерпілої, оскільки загинув її син.

В цей же день вона отримала відповідь слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000507 від 25.06.2024, ОСОБА_4 про те, що їй відмовлено в залученні до вищезазначеного кримінального провадження в якості потерпілої. Вважає, що зазначене рішення слідчого є незаконним та необгрунтованим, а тому вона потребує судового захисту.

Так, слідчий у своїй відповіді посилається на те, що їй не спричинено шкоди, що є винятково цинічним та кощунством по відношенню до неї та взагалі до всіх норм порядності та людяності, оскільки загиблий ОСОБА_5 являється її рідним сином, вона відчуває неоцінену біль втрати своєї дитини.

У своїй відповіді, як на підставу для відмови, слідчий ОСОБА_4 посилається на висновок судової інженерно-технічної експертизи від 16.09.2024, в якій зазначено про невідповідність дій її сина правилам дорожнього руху.

Разом з тим, вона повністю не погоджується з висновками вказаної експертизи, оскільки експертиза проведена на похідних даних отриманих від свідка, який сидів поруч із водієм і не міг знати, з якої відстані водій побачив мотоцикліста. При цьому, водій вантажівки «МАН» навіть не гальмував і не звертав з метою уникнення зіткнення. Наявний свідок ОСОБА_7 , згідно показів якого наведені похідні дані, сам заявляє, що не бачив місця зіткнення. При тому, що він перебував в кабіні і зіткнення відбулось з його сторони. Вона оспорює зазначену експертизу та буде просити про проведення іще ряду слідчих дій, в тому числі експертиз.

З метою позбавлення її всіх прав у справі, а саме, бути стороною, щоб ініціювати проведення слідчих дій, експертиз та взагалі встановлення істини по справі, з метою захисту її сина, слідство умисно їй відмовляє в наданні процесуального статусу потерпілого. При цьому свавіллі, вона навіть не зможе оскаржити постанову про закриття кримінального провадження, вже не говорячи про об`єктивне і повне розслідування.

Крім того, відмова у задоволенні заявленого клопотання про визнання її потерпілою у вищезазначеному кримінальному провадженні, була здійснена з грубим порушенням норм чинного законодавства.

Так, згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України, у разі відмови у визнанні потерпілим, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову, яка може бути оскаржена слідчому судді. Проте, слідчий, ігноруючи закон, не виніс постанову, а написав лист. Вказане, в черговий раз підтверджує той факт, що використовуючи незаконні підстави та процедуру для відмови їй у визнанні потерпілим, неможливість подачі клопотань, слідчий повністю ізолює її від будь-яких дій у справі по встановленню істини. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 просила зобов`язати слідчого СВ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000507 від 25.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, вручити їй пам`ятку про права та обов`язки потерпілого у даному кримінальному провадженні.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, суду надала заяву про залишення її скарги без розгляду.

Слідчий відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У ч. 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України та ч. 1 ст. 26 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що особа, яка подала скаргу, - ОСОБА_3 має самостійно розпоряджатися своїми процесуальними правами, її волевиявлення про залишення скарги без розгляду мало місце до початку розгляду скарги по суті, вважаю, що є всі законні підстави скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні заяви від 15 листопада 2024 року про залучення її до кримінального провадження №0000507 від 25.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у якості потерпілої залишити без розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 26, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні заяви від 15 листопада 2024 року про залучення її до кримінального провадження №0000507 від 25.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у якості потерпілої - залишити без розгляду.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_8