13 грудня 2024 року м. Запоріжжя
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працевлаштованого, неодруженого, такого, що не має на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей, такого, що проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
13.12.2024 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , про обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів.
Зокрема, досудовим розслідуванням встановлені обставини, що дають підстави підозрювати, що у невстановлений досудовим слідством час та місці, у ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу.
ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770, у невстановленої досудовим слідством особи, у невстановлений період, але не пізніше 23.08.2024 року придбав та зберігав наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, з метою подальшого збуту.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим слідством час та місці, у ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу.
ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770, у невстановленої досудовим слідством особи, у невстановлений період, але не пізніше 15.10.2024 року придбав та зберігав наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, з метою подальшого збуту.
15.10.2024 року ОСОБА_4 , попередньо погодивши свої злочинні дії направлені на збут наркотичного засобу з ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 , продовжуючи злочинний умисел направлений на збут наркотичного засобу, попередньо домовившись про місце та час зустрічі, за допомогою засобів мобільного зв`язку із залегендованою особою на ім`я ОСОБА_10
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим слідством час та місці, у ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу.
ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770, у невстановленої досудовим слідством особи придбав та зберігав наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, з метою подальшого збуту.
25.10.2024 року ОСОБА_4 , попередньо погодивши свої злочинні дії направлені на збут наркотичного засобу з ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 , продовжуючи злочинний умисел направлений на збут наркотичного засобу, попередньо домовившись про місце та час зустрічі, за допомогою засобів мобільного зв`язку із залегендованою особою на ім`я ОСОБА_10
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим слідством час та місці, у ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу.
ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770, у невстановленої досудовим слідством особи придбав та зберігав наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, з метою подальшого збуту.
04.11.2024 року ОСОБА_4 , попередньо погодивши свої злочинні дії направлені на збут наркотичного засобу з ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 , продовжуючи злочинний умисел направлений на збут наркотичного засобу, попередньо домовившись про місце та час зустрічі, за допомогою засобів мобільного зв`язку із залегендованою особою на ім`я ОСОБА_12
04.11.2024 року приблизно о 13 годині 15 хвилин знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Глазунова, 6, ОСОБА_4 , збув ОСОБА_12 , 10 зіп-пакетів із наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, за грошові кошти в сумі 7000 гривень, які ОСОБА_12 , передав готівкою ОСОБА_4 .
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб.
Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим слідством час та місці, у ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу.
ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770, у невстановленої досудовим слідством особи придбав та зберігав наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, з метою подальшого збуту.
10.12.2024 року ОСОБА_4 , попередньо погодивши свої злочинні дії направлені на збут наркотичного засобу з ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 , продовжуючи злочинний умисел направлений на збут наркотичного засобу, попередньо домовившись про місце та час зустрічі, за допомогою засобів мобільного зв`язку із залегендованою особою на ім`я ОСОБА_12
10.12.2024 року приблизно о 12 годині 47 хвилини знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Павлокічкаська, 18, ОСОБА_4 , збув ОСОБА_12 , 10 зіп-пакетів із наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, за грошові кошти в сумі 7000 гривень, які ОСОБА_12 , передав готівкою ОСОБА_4 .
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб.
Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим слідством час та місці, у ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу.
ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770, у невстановленої досудовим слідством особи придбав та зберігав наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, з метою подальшого збуту.
11.12.2024 року ОСОБА_4 , попередньо погодивши свої злочинні дії направлені на збут наркотичного засобу з ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 , продовжуючи злочинний умисел направлений на збут наркотичного засобу, попередньо домовившись про місце та час зустрічі, за допомогою засобів мобільного зв`язку із залегендованою особою на ім`я ОСОБА_12
11.12.2024 року приблизно о 14 годині 23 хвилини знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Глазунова 6, ОСОБА_4 , збув ОСОБА_12 , 10 зіп-пакетів із наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, за грошові кошти в сумі 7000 гривень, які ОСОБА_12 , передав готівкою ОСОБА_4 .
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб.
11 грудня 2024 року, ОСОБА_4 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України, фактичний час затримання о 14 годині 32 хвилини.
12 грудня 2024 року, ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під варту обґрунтовується наявністю ризиків, зазначених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, пославшись на факти та доводи, викладені у ньому.
Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_5 , заперечувала проти задоволення клопотання. Не оспорюючи обґрунтованість підозри, захисник наполягала на тому, що для забезпечення належної процесуальної поведінки її підзахисного буде цілком достатньо будь-якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки ОСОБА_4 готовий співробітничати з органом досудового розслідування, має стійкі соціальні зв`язки, проживає разом з батьком та братом, офіційно не працевлаштований, але має зайнятість та некримінальний дохід, за рахунок якого існує, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав доводи свого захисника та пояснив, що живе випадковими заробітками з невеликим доходом, через що погодився на участь у збуті наркотичних засобів. Знаходився під впливом інших співучасників, яких вважав впливовими людьми і не через не мав можливості суперечити їх волі. Своєї сім`ї не має, проживає з батьком і братом, який потребує постійної медичної допомоги та відповідних витрат.
Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо обґрунтованості підозри.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент вчинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України.
Обґрунтованість підозри підтверджується такими доказами, доданими до клопотання:
-протоколами огляду речей від 23.08.2024, 15.10.2024, 25.10.2024, 04.11.2024, 10.12.2024, 11.12.2024 року.
-протоколом огляду місця події (видача наркотичної речовини) від 23.08.2024, 15.10.2024, 25.10.2024, 04.11.2024, 10.12.2024, 11.12.2024 року;
-Протоколами допиту свідка ОСОБА_13 , від 23.08.2024, 15.10.2024, 25.10.2024, 04.11.2024, 10.12.2024, 11.12.2024 року;
-Протоколами допиту свідка ОСОБА_14 , від 23.08.2024, 15.10.2024, 25.10.2024, 04.11.2024, 10.12.2024, 11.12.2024 року;
-Протоколами допиту свідка ОСОБА_10 ;
-Протоколами допиту свідка ОСОБА_12 ;
-Висновками судово-хімічних експертиз;
-протоколом затримання ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК;
-Протоколом обшуку від 11.12.2024 року;
-повідомленням про підозру ОСОБА_4 ,
-Протоколами про результати контролю за вчиненням злочину;
Із сукупності вказаних документів випливає, що ОСОБА_4 , з високою ймовірністю, є причетним до незаконного збуту наркотичних засобів, оскільки під час негласних слідчих дій було задокументовано не менше шести епізодів такого діяння, вчиненого безпосередньо підозрюваним.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, зазначених вище, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Щодо наявності ризиків.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що на теперішній час існують такі заявлені органом досудового розслідування судом ризики, що визначені у ст. 177 КПК України:
- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;
- ризик незаконного впливу на потерпілого;
- ризик вчинення нового кримінального правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створитимуть загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути, зокрема:
- документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку;
- інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи;
- перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджене документально;
- необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю;
- вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується, - документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.
Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що вказані у клопотанні ризики можуть бути підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Щодо ризику переховування від досудового розслідування та суду, а також щодо ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.
Діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким злочином, що тягне покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. Ця обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії), § 40).
Разом з цим, слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний раніше не судимий, явно знаходився під впливом інших співучасників, його пояснення щодо його незначної ролі і незначної вигоди у діяннях, що йому інкриміновані, матеріалами клопотання не спростовуються. Підозрюваний явно дуже дорожить своїми сімейними зв`язками з батьком і братом, яким не повідомляв про свою протиправну діяльність, але від яких в певній мірі залежить і в матеріальному значенні, і в емоційному. При цьому підозрюваний не заперечує своєї причетності до інкримінованих йому діянь, не проявляє особистих рис, які б вказували на його прихильність до кримінальної субкультури і схильність до переховування чи зухвалого продовження протиправної діяльності.
Щодо ризику незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від потерпілого та дослідження їх судом.
Однак, враховуючи психологічний портрет підозрюваного, ризик такого впливу на свідків саме з його боку є вкрай низьким і таким, що також не може бути підставою для взяття його під варту.
Більше того, не можна виключати й ризику впливу на самого ОСОБА_4 з боку інших співучасників, що було б значно легшим саме в умовах тримання під вартою.
За таких умов слідчий суддя переконаний, що поміщення ОСОБА_4 під варту є недоцільним і невиправданим з огляду на ступінь вказаних ризиків, а запобігти їм можливо шляхом його ізоляції від суспільства в умовах цілодобового домашнього арешту, під виховним наглядом батька, зокрема, і з покладенням відповідних обов`язків.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , задовольнити частково.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою зареєстрованого місця проживання - АДРЕСА_1 , починаючи з 13.12.2024 року і по 10.02.2025 року включно.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом строку дії цієї ухвали, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:
- не залишати цілодобово зареєстроване місце проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- з`являтися до слідчого, прокурору, слідчого судді або суду, за першим викликом, у призначений час;
- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).
Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно в залі суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок невідкладно після звільнення з-під варти з`явитись до органу Національної поліції за зареєстрованим місцем проживання для зарахування на облік як особи, до якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Копію ухвали для виконання передати до органу Національної поліції за зареєстрованим місцем проживання підозрюваного.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали оголошений о 11 год. 55 хв. 16.12.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1