Провадження № 1-КП/932/362/23
Справа № 932/6313/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0001105, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого директором ТОВ ТПК «Аурум ЛТД», зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0001105 відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст. 191 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за необхідне призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкрите судове засідання, суддею одноособово, підстав для повернення обвинувального акту не вбачає.

Заперечував проти повернення обвинувального акту, вважав, що даний акт складений у відповідності до вимог ст.291 КПК України.

Захисник- адвокат ОСОБА_4 вважав за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору, оскількина думку сторони захисту, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_5 відсутній виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також формулювання обвинувачення та належна кваліфікація дій.

Також прокурором не вказано, в який саме спосіб ОСОБА_5 вчинене інкриміноване йому діяння.

При цьому, обвинувальний акт містить посилання про те, що ОСОБА_5 28.07.2021 у невстановленому слідством місці, діючи з прямим умислом, зловживаючи своїм службовим становищем, з корисливих мотивів, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами підписав, погодив та скріпив печаткою документи щодо договірної ціни на будівництво, тобто, на думку сторони захисту, фактично доходить висновку, що злочин був вчинений шляхом внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей або іншим підробленням офіційних документів, але кваліфікація цих дій за ст.366 КК України відсутня.

Крім того, сторона захисту зазначає, що формулювання обвинувачення повинно ґрунтуватися на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) злочину, форму вини, мотив і мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості, тощо.

Правова кваліфікація дій особи повинна містити не тільки посилання на окрему статтю та її частину, а й точне формулювання, зокрема об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак, а відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_5 унеможливлює якісний і повний захист.

Крім того, постановою про залучення потерпілого та представника потерпілого від 29.06.2023 року, Дніпровську міську раду залучено як потерпілого. Однак, слідчим вказана постанова винесена всупереч вимогам ст.ст. 55, 58 КПК України. Зазначена юридична особа не зверталась із заявою про залучення її до провадження як потерпілого відповідно до положень ст. 55 КПК України. Більш того, Дніпропетровська міська рада неодноразово наголошувала в межах досудового розслідування, що їй не було завдано жодних збитків в даному кримінальному провадженні, а для кваліфікацій дій за ч.2 ст.191 КК України, обов`язковим є наявність потерпілого, якому завдано майнової шкоди.

Таким чином, на думку сторони захисту, обвинувальний акт містить в собі непослідовне та нелогічне викладення обставин щодо наслідків дій, а відсутність формулювання обвинувачення взагалі унеможливлює винесення рішення по цьому кримінальному провадженню.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, просив повернути прокурору даний обвинувальний акт як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Представник потерпілого до суду не з`явився без поважних причин, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважав за необхідне розглянути справу у його відсутність.

З`ясувавши думку учасників процесу, суд доходить висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, на підставі чого він підлягає поверненню, з наступних підстав.

Так, згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини 2 ст. 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формування обвинувачення.

Зазначена норма зобов`язує прокурора викласти фактичні обставини кримінального правопорушення, з зазначенням статті (частини статті) КК України, яке має містити точний опис обставин злочину із зазначенням об`єктивної сторони складу злочину та його кваліфікуючих ознак, обставини, які визначають ступінь участі кожного із співучасників, їх ролі у вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з обвинувального акту, його зміст містить певні протиріччя в частині викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.

Так, за змістом висунутого обвинувачення, ОСОБА_5 заволодів чужим майном, шляхом зловживання своїм службовим становищем, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом інтересам Дніпровської міської ради, його дії кваліфіковано за ч.2 ст.191 КК України .

Однак, за змістом обвинувального акту, після підписання договору №0809 від 08.09.2021 року з КП «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради, в період часу з 08.09.2021 по 08.10.2021, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на привласнення, а не на заволодіння, бюджетних коштів за вищевказаним договором шляхом включення до кошторису завищеної вартості будівельних матеріалів.

Крім того, зловживання службовим становищем як спосіб заволодіння майном означає, що особа порушує свої повноваження і використовує організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські функції всупереч інтересам служби для незаконного і безоплатного обертання майна на свою користь.

Проте, в яких саме діях ОСОБА_5 , як службової особи, виразилось це зловживання своїми службовими обов`язками та в чому це полягає, обвинувальний акт не містить,а тому доводи сторони захисту в цій частині, як підстава повернення обвинувального акту, є слушними.

Також, за змістом обвинувачення, ОСОБА_5 уклав договір з КП «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради №0809 08.09.2021 року, де загальна вартість робіт за цим договором становила 99 078 204 гривень з ПДВ.

За змістом обвинувального акту, після укладення цього договору в період з 08.09.2021 по 08.10.2021 року, у нього виник умисел на привласнення бюджетних коштів за вищевказаним договором шляхом включення до кошторису завищеної вартості будівельних матеріалів.

Але далі вказано, що ОСОБА_5 , з метою заволодіння бюджетними коштами, 28.07.2021 у невстановленому слідством місці, діючи з прямим умислом, зловживаючи своїм службовим становищем, з корисливих мотивів, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами Дніпровської міської ради у сумі 288 101, 92 грн. підписав, погодив та скріпив печаткою підприємства ТОВ «Аурум Лтд» документи щодо договірної ціни, яка містить у своєму складі частку необґрунтовано завищеної вартості придбання будівельних виробів у вигляді фігурних елементів мощення (ФЕМ) товщиною 80 мм, на суму 288 101,92 грн., по прямих витратах.

Тобто, зміст обвинувачення містить суттєві протиріччя щодо виниклого умислу у ОСОБА_5 щодо привласнення, чи заволодіння бюджетними коштами Дніпровської міської ради та спричинення збитків, оскільки за цим обвинуваченням реалізація цьго умислу ОСОБА_5 відбувалась раніше (28.07.2021 року), чим коли було заключено договір з Дніпровської міською радою і цей умисел виник ( з 08.09.2021 по 08.10.2021).

До того ж, пунктом 7 частини 2 ст. 291 КПК України зазначено, що обвинувальний акт має містити розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Однак, даний обвинувальний акт за своїм змістом містить невідповідності та протиріччя щодо розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Так, за змістом обвинувачення засіданням тендерного комітету 26.08.2021 року ТОВ «Аурум Лтд» стало переможцем процедури закупівлі з «Капітального ремонту парку ім.Писаржевського в м.Дніпро», в подальшому ОСОБА_5 як директор ТОВ «Аурум Лтд» уклав договір №0809 від 08.09.2021 року з КП «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради, де загальна вартість робіт за цим договором становила 99 078 204 гривень з ПДВ.

При цьому, ще 28.07.2021 року були оформлені документи по договірній ціні на капітальний ремонт парку ім.Писаржевського в м.Дніпро, які, за змістом висунутого обвинувачення, містять у своєму складі частку необґрунтовано завищеної вартості придбання будівельних виробів у вигляді фігурних елементів мощення (ФЕМ) товщиною 80 мм, на суму 288 101,92 грн.

Договір на ремонт парку підписаний лише 08.09.2021 року.

Тобто є не зрозумілим, яким чином встановлена 28.07.2021 року договірна ціна в даних документах, ще до перемоги на тендері і підписання договору встановлена органом досудового розслідування як збиток саме в сумі 288 101,92 гривні.

Отже, розмір тяжких наслідків, завданих кримінальним правопорушеннямв період з 08.09.2021 по 08.10.2021 є невстановленим,а тому доводи сторони захисту в цій частині, як підстава повернення обвинувального акту, є слушними.

Таким чином, викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими в обвинувальному акту, містять явні суперечності.

Слід зазначити, що відповідності до кримінально-процесуального законодавства України судовий розгляд справи проводиться у межах висунутого обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті і законом передбачена можливість прокурора змінити обвинувачення в суді під час судового розгляду справи по суті тільки у разі встановлення нових фактичних обставин кримінального правопорушення.

В той же час, вказані недоліки обвинувального акту щодо ОСОБА_5 , його суперечність порушують право обвинуваченого, передбачене ст.42 КПК України, знати у вчинені якого кримінального правопорушення він обвинувачується, що тим самим унеможливлює якісно і в повні мірі здійснити захист, чим істотно порушується право обвинуваченого ОСОБА_5 на захист.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що таке обвинувачення є незрозумілим та таким, що не відповідає вимогам пп.5,7 ч.2 ст. 291 КПК України, у зв`язку з чим обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню.

Посиланнясторони захисту про неналежне викладення формулювання обвинувачення, судом не приймається як підстава повернення обвинувального акту, оскільки даний обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення - короткий виклад диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується ОСОБА_5 .

Щодо змісту обвинувального акту, де на думку сторони захисту фактично міститься виклад злочину за ст. 366 КК України, то дані обставини також судом не приймаються, оскільки виклад подій за цим ( ст.366 КК України) складом злочину, відсутній в цьому обвинувальному акті, а тому в розумінні ст.ст.291, 314 КПК України, це не є підставою для повернення обвинувального акту.

Щодо порушень органом досудового розслідування кримінального процесуального законодавства при визнанні потерпілим Дніпровської міської ради, то дана обставина також в розумінні ст.ст. 291.314 КПК України не є підставою для повернення обвинувального акту.

Щодо оцінки данної постанови органу досудового розслідування про визнання потерпілим, то під час судового розгляду такий аналіз не здійснюється, а тому доводи сторони захисту в цій частині також судом не приймаються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 291, 314-316, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Повернути прокурору Центральної окружної прокуратури м.Дніпра обвинувальний акт та додатки до нього відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, задовольнив клопотання сторони захисту частково.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1