Провадження № 1-кс/487/1604/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001631 від 13.11.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1, ч. 3 ст. 368 КК України про арешт майна

встановив:

25.02.2025 слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі капітан Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив накласти арешт на об`єкти майна які належать на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 , у частці 1/3; автомобіль MITSUBISHI LANCER VIN - НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 ; земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер: :05:005:0479, у частці 1 ціла, з метою подальшого забезпечення збереження майна, враховуючи можливість подальшого застосування конфіскації майна, як виду покарання із позбавленням права на його відчуження (продажу, дарування, тощо), розпорядження.

Вимоги клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з конфіскацією майна, а тому є підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна останнього.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав, просив про його задоволення.

На підставі ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без участі власника майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, за процесуального керівництва Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001631 від 13.11.2024., за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, а саме одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дій, з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди; одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дій, з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, вчинене повторно.

У ході досудового розслідування становлено, що ОСОБА_5 будучи військовою службовою особою, обіймаючи посаду посаді командира дивізіону артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_3 , тобто посаду, пов`язану з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій, розуміючи обсяг влади і своїх службових повноважень, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, всупереч вимог ст.ст. 3, 8, 19, 29, 68 Конституції України, ст.ст. 22, 24, 38, 42 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 11, 16, 58, 59, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, з метою особистого збагачення за рахунок військовослужбовців які залученні до здійснення захисту держави та відбиття збройної агресії рф, обрав злочинний шлях для вчинення тривалої злочинної діяльності й отримання кримінальних прибутків за надання останнім короткотривалої відпустки без оформлення відповідних дозвільних документів та збереженням грошового забезпечення за період відсутності на службі, і за відсутності будь-яких поважних причин для вибуття у відпустку.

Так, 04 лютого 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись у смт. Білозерці Херсонського район Херсонської області, ОСОБА_5 , діючи з єдиним прямим умислом, з корисливих мотивів та метою власного протиправного збагачення, висунув незаконну вимогу старшому кухарю господарського відділення взводу забезпечення дивізіону артилерійської розвідки ОСОБА_6 про необхідність надання неправомірної вигоди у вигляді придбання необхідної побутової техніки пральної машини «Samsung WW60A3100BE/UA», вартістю 14499 грн., за надання дозволу вказаному військовослужбовцю на вибуття з місця проходження військової служби без оформлення відповідних дозвільних документів та збереженням грошового забезпечення за період відсутності на службі, і за відсутності будь-яких поважних причин для вибуття військовослужбовця ОСОБА_6 з місця несення служби, та в подальшому приховував відсутність на службі без поважних причин ОСОБА_6 від командування військової частини НОМЕР_3 .

Так, 04 лютого 2024 року у невстановлений досудовим розслідування час солдат ОСОБА_6 з власного банківського рахунку відкритому у АТ КБ «Приватбанк», перебуваючи у торгівельному центрі «Епіцентр К» за адресою: м. Миколаїв, Херсонське шосе, 1, замовив та оплатив пральну машину «Samsung WW60A3100BE/UA», вартістю 14499 грн., яку цього ж дня спільно з іншими військовослужбовцями військової частини НОМЕР_3 доставив за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , та яка перебувала у власності ОСОБА_5 , до моменту вилучення під час проведення обшуку 19 лютого 2025 року.

Крім того, 15 березня 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись у смт. Білозерці Херсонського район Херсонської області, ОСОБА_5 , діючи з єдиним прямим умислом, з корисливих мотивів та метою власного протиправного збагачення, висунув незаконну вимогу старшому кухарю господарського відділення взводу забезпечення дивізіону артилерійської розвідки ОСОБА_6 про необхідність надання неправомірної вигоди у вигляді придбання необхідної побутової техніки холодильника Bosch KGN36VL326 вартістю 22 799 грн., за надання дозволу вказаному військовослужбовцю на вибуття з місця проходження військової служби без оформлення відповідних дозвільних документів та збереженням грошового забезпечення за період відсутності на службі, і за відсутності будь-яких поважних причин для вибуття військовослужбовця ОСОБА_6 з місця несення служби, та в подальшому приховував відсутність на службі без поважних причин ОСОБА_6 від командування військової частини НОМЕР_3 .

Так, 15 березня 2024 року у невстановлений досудовим розслідування час, перебуваючи у смт. Білозерці Херсонського район Херсонської області, солдат ОСОБА_6 з власного банківського рахунку через інтернет-магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », замовив та оплатив разом з доставкою, холодильник «Bosch KGN36VL326», вартістю 22 799 грн, який доставлено за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходиться місце фактичного проживання ОСОБА_5 , який в подальшому використовувався ОСОБА_5 у квартирі за місцем мешкання, до моменту вилучення під час проведення обшуку 19 лютого 2025 року.

Крім того, він же, продовжуючи свої злочинні дії, 13 липня 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись у смт. Білозерці Херсонського район Херсонської області, діючи з єдиним прямим умислом, з корисливих мотивів та метою власного протиправного збагачення, висунув незаконну вимогу старшому кухарю господарського відділення взводу забезпечення дивізіону артилерійської розвідки ОСОБА_6 про необхідність надання неправомірної вигоди у вигляді придбання необхідної техніки пристрою «Apple iPad» (10th generation) 34 800 гривень, за надання дозволу вказаному військовослужбовцю на вибуття з місця проходження військової служби без оформлення відповідних дозвільних документів та збереженням грошового забезпечення за період відсутності на службі, і за відсутності будь-яких поважних причин для вибуття військовослужбовця ОСОБА_6 з місця несення служби, та в подальшому приховував відсутність на службі без поважних причин ОСОБА_6 від командування військової частини НОМЕР_3 .

Так, 13 липня 2024 року у невстановлений досудовим розслідування час, перебуваючи у смт. Білозерці Херсонського район Херсонської області, солдат ОСОБА_6 з власного банківського рахунку оформленого у АТ КБ «Приватбанк» через інтернет-сторінку у месенджері «Instagram», замовив та оплатив у магазині «ChernoFF store service» пристрій «Apple iPad» (10th generation) 34 800 гривень., який цього ж дня ОСОБА_5 , особисто забрав з магазину «ChernoFF store service» за адресою: м. Миколаїв, вул. Нікольська 52/1, та розпоряджався на власний розсуд.

19 лютого 2025 року в порядку ст .615 КПК затримано ОСОБА_5 , якого цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Вимогами ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до інформації з реєстру нерухомого майна підозрюваному ОСОБА_5 належить на праві спільної часткової власності 1/3 частка квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер: :05:005:0479, у частці 1 ціла. Крім того, відповідно до даних АРМА ОСОБА_5 належить транспортний засіб MITSUBISHI LANCER VIN - НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 .

Отже, враховуючи викладене та з урахуванням того, що санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає конфіскацію майна, є необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Із урахування викладеного слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно яке належать на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 , а саме:

- 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- автомобіль MITSUBISHI LANCER VIN - НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 ;

- земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер: :05:005:0479,

із позбавленням права на його відчуження та розпорядження.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі капітану Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1