Справа № 610/1153/25
провадження № 1-кп/610/130/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

захисника: ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.04.2025 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню № 0000080 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 11.04.2025 зазначене кримінальне провадження призначено в підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд по даному кримінальному провадженню, вказуючи на те, що у кримінальному провадженні є всі матеріали, необхідні для його розгляду в судовому засіданні.

Крім того, прокурор просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому, мотивуючи тим, що продовжують існувати ризики переховування ОСОБА_5 від суду з метою уникнути відповідальності, можливість перешкоджання встановленню істини шляхом незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Потерпілий не заперечував проти призначення справи до судового розгляду, клопотання прокурора щодо продовження ОСОБА_5 строків тримання під вартою підтримала.

Обвинувачений та захисник не заперечували проти призначення справи до судового розгляду та заперечували щодо продовження строків тримання під вартою. Обвинувачений зазначив, оскільки на момент проведення слідчого експерименту він не усвідомлював які покази він надає, просив провести повторний слідчий експеримент.

Захисник підтримала клопотання обвинуваченого, прокурор та потерпілий заперечували проти його задоволення.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до наступного.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 підсудне Балаклійському районному суду Харківської області.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України, підстави для повернення його прокурору відсутні.

Підстав для закриття провадження немає.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 27 КПК України, для прийняття рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні не встановлено.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 21.02.2025 ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком по 19.04.2025, без визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися інші ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд погоджується з клопотанням прокурора щодо продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченому переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

У розумінні Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Кримінальним процесуальним кодексом України встановлено процедуру отримання показань у кримінальному провадженні - спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від них та дослідження їх судом.

Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань тощо.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , до затримання проживав в АДРЕСА_2 , не одружений, не працевлаштований, раніше неодноразово судимий (11 разів).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Із урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, суд вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Це рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини («Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України»), згідно з якою суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Таким чином, на момент розгляду питання щодо продовження дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існує обгрунтована підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також ризики переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

На підтвердження зазначених ризиків свідчить: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого правопорушення, його вік та стан здоров`я.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, та які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, на сьогоднішній час судом не встановлено.

Застава судом не визначається, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у в чиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

Щодо клопотання обвинуваченого про проведення повторного слідчого експерименту, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до положень ч. 3 ст. 314 та ст. 315 КПК України, у підготовчому судовому провадженні суд має право прийняти обмежене коло рішень та вирішити питання, пов`язані виключно з призначенням кримінального провадження до судового розгляду.

Суд зазначає, що згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.

Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування.

Виходячи із загальних засад кримінального провадження, зокрема рівності перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, диспозитивності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а також процесуальних прав сторін, сторони кримінального провадження не позбавлені права заявити суду вказане клопотання на стадії судового провадження.

З огляду на вищезазначене, суд відмовляє у задоволенні клопотання обвинуваченого та роз`яснює, що сторона захисту не позбавлена можливості порушувати перед судом питання про проведення повторного слідчого експерименту, як на підтвердження власної версії подій, так і на спростування версії обвинувачення, під час судового розгляду, шляхом звернення з відповідними клопотаннями в порядку ст. 350 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 199, 314-316, 331, 371, 372, 384 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинувальним актом, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000080 від 19.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, на 07.05.2025 на 13.00 годину у відкритому судовому засіданні в приміщенні Балаклійського районного суду Харківської області за адресою: м. Балаклія Харківської області, вул. Соборна, 87.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити на строк 60 днів, тобто по 12 червня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Розгляд кримінального провадження здійснюватиметься суддею одноособово за участю прокурора, потерпілого, обвинуваченого та захисника.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про проведення повторного слідчого експерименту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку дії запобіжного заходу протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду, обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

В іншій частині ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений і оголошений 17 квітня 2025 року о 12.45 годині.

Головуючий: ОСОБА_1