Справа № 677/110/25
Провадження № 1-кп/677/131/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Красилові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах воєнного стану та особливого періоду, всупереч ст. 1,14, 33, 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 05 вересня 2024 року, перебуваючи за місцем реєстрації та проживання у АДРЕСА_1 , керуючись власними переконаннями, діючи умисно, маючи особисте неприязне ставлення до працівників ТЦК та СП, вирішив перешкоджати законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період шляхом розповсюдження серед населення Хмельницького району Хмельницької області відомостей про місцезнаходження і пересування військовослужбовців ТЦК та СП, які проводять мобілізаційні заходи, з метою уникнення з ними зустрічей, та як наслідок, отримання повісток та відповідно призову на військову службу.

Разом з тим, ОСОБА_4 був обізнаний про те, що мобільний додаток «Viber» використовується необмеженою кількістю користувачів, є відкритим для перегляду і ознайомлення з інформацією, яка у ньому розміщується, для будь-яких осіб без будь-яких обмежень, а глобальна електронна комунікаційна мережа Інтернет із створеними у ній сторінками та веб-ресурсами призначені для публічного поширення та масового приймання аудіовізуальної інформації у вигляді електричних сигналів за допомогою побутових електронних приладів, і, відповідно до положень п.п. 20, 28, 54 ч. 1 ст. 2 Закону України від 16.12.2020 № 1089-ІХ «Про електронні комунікації», ст. 22 Закону України від 02.10.1992 № 2657-ХІІ «Про інформацію» та абзацу 3 ч. 1 ст. 1 Закону України від 21.12.1993 № 3759-ХІІ «Про телебачення і радіомовлення», використовуються як аудіовізуальні (електронні) засоби масової інформації.

Так, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 05 вересня 2024 року, перебуваючи за місцем реєстрації та проживання у АДРЕСА_1 , за допомогою власного мобільного телефону «iPhone Xs» ІМЕІ1- НОМЕР_1 , ІМЕІ2 - НОМЕР_2 та власного облікового запису користувача (акаунта) « ОСОБА_6 » (зареєстрований на абонентський номер SIM-картки оператора електронних комунікацій НОМЕР_3 , а після 15.10.2024 на абонентський номер SIM-картки оператора електронних комунікацій НОМЕР_4 ) у месенджері «Viber», використовуючи глобальну електронну комунікаційну мережу Інтернет, будучи адміністратором, забезпечував функціонування, модерацію та редагування вмісту повідомлень публічної спільноти під назвою «Хмельницька поліція в Красилові» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 (кількість учасників понад 2496 осіб), з метою розповсюдження серед населення Хмельницького району Хмельницької області відомостей про місцезнаходження і пересування представників ТЦК та СП, які проводять мобілізаційні заходи, з метою уникнення з ними зустрічей, та як наслідок, отримання повісток та відповідно призову на військову службу.

Так, за злочинним планом ОСОБА_4 , учасники вказаної публічної спільноти повинні здійснювати збір, консолідацію і трансляцію повідомлень з приводу місця, часу і способу проведення мобілізаційних заходів військовослужбовцями ТЦК та СП, з метою інформування осіб, які підпадають під мобілізацію та які мають намір ухилитися від виконання своїх обов`язків з захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України під час мобілізації.

У той же час, згідно «Політики прийнятного використання Viber (станом на 22.03.2022)», розміщеної на офіційному сайті «Viber» та яка є обов`язковою для всіх користувачів даного месенджеру, сервіси «Viber» слід використовувати відповідно до Умов та опублікованих правил лише для законних, дозволених і прийнятних цілей і не можна використовувати для незаконної діяльності. Контент, який розміщується, не повинен порушувати чинні закони або містити поради щодо того, як їх порушити. Це включає, зокрема, розміщення контенту, який може поставити під загрозу національну безпеку. Адміністратори спільнот відповідають за створення контенту для своїх спільнот та здійснюють модерацію контенту, поширеного учасниками спільноти, також вони наділені відповідними повноваженнями, що дозволяють видаляти та блокувати учасників спільноти та повідомлення, які вони поширюють.

Всупереч викладеному, ОСОБА_4 шляхом адміністрування спільноти «Хмельницька поліція в Красилові» організував забезпечення постійного їх функціонування, проведення систематичного аналізу інформації, яка розміщується користувачами у групах, наповнення їх контентом - інформаційними повідомленнями відповідної тематики. Вказані дії надали змогу залучити до діяльності групи якомога більшу кількість учасників, до відома яких можна доводити інформацію щодо місць роздачі повісток працівниками ТЦК та СП з метою ухилення особами призовного віку від отримання таких повісток, чим ОСОБА_4 фактично перешкоджав законній діяльності ІНФОРМАЦІЯ_3 і його структурних підрозділів (відділів) як складової частини Сухопутних військ Збройних Сил України.

Надалі з 05 вересня по 22 жовтня 2024 року, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем проживання та реєстрації у АДРЕСА_1 , за допомогою власного мобільного телефону «iPhone Xs» ІМЕІ 1- НОМЕР_1 , ІМЕІ2 - НОМЕР_2 та власного облікового запису користувача (акаунта) « ОСОБА_6 » (зареєстрований на абонентський номер SIM- картки оператора електронних комунікацій НОМЕР_3 , а після 15.10.2024 на абонентський номер SIM-картки оператора електронних комунікацій НОМЕР_4 ), будучи адміністратором публічної спільноти під назвою «Хмельницька поліція в Красилові», заохочував інших учасників групи (чату) із дотриманням правил конспірації розміщувати у чаті «Хмельницька поліція в Красилові» повідомлення про місця фактичного здійснення військовослужбовцями ТЦК та СП заходів оповіщення та призову громадян: на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку), чим створював передумови для того, щоб особи з числа військовозобов`язаних громадян України, ознайомившись з даною інформацією в чаті, могли уникнути зустрічі з військовослужбовцями ТЦК та СП та відповідно призову на військову службу.

Крім того, ОСОБА_4 був активним учасником публічної спільноти під назвою «Красилів Поліція», яка була створена невстановленою особою з метою розповсюдження серед населення Хмельницького району Хмельницької області відомостей про місцезнаходження і пересування представників ТЦК та СП, які проводять мобілізаційні заходи, з метою уникнення з ними зустрічей, та як наслідок, отримання повісток та відповідно призову на військову службу, та розміщена у глобальній електронній комунікаційній мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, з 05.09.2024 ОСОБА_4 у публічній спільноті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ОСОБА_4 , будучи її учасником, створював та поширював повідомлення про місця фактичного здійснення військовослужбовцями ТЦК та СП заходів з оповіщення та призову громадян, а саме:

-05.09.2024 в період з 07 до 09 години виїзд з м. Красилів в напрямку м. Хмельницький (оповіщення здійснювалось відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 №587 від 04.09.2024);

-05.09.2024 в період з 10 до 12 години автостанція м. Красилів Хмельницької області (оповіщення здійснювалось відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 №5 87 від 04.09.2024);

-21.09.2024 в період з 13 до 15 години автостанція м. Красилів Хмельницької області (оповіщення здійснювалось відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 №63 8 від 20.09.2024);

-01.10.2024 в період з 12 до 14 години автостанція м. Красилів Хмельницької області (оповіщення здійснювалось відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 №663 від 30.09.2024);

-03.10.2024 в період з 10 до 12 години автостанція м. Красилів Хмельницької області (оповіщення здійснювалось відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 №668 від 02.10.2024);

-17.10.2024 в період з 07 до 09 години поруч з магазином « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що на автостанції м. Красилів Хмельницької області (оповіщення здійснювалось відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 №699 від 16.10.2024).

Діючи у такий спосіб, ОСОБА_4 чітко знав та усвідомлював, що систематичне розміщення в указаній вище спільноті інформації про місця та час вручення повісток військовослужбовцями ТЦК та СП з метою уникнення громадянами України призову на військову службу перешкоджає законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді перешкоджання законній діяльності указаного вище військового формування щодо забезпечення комплектування особовим складом Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період з метою підриву обороноздатності України в умовах воєнного стану й бажав їх настання, оскільки цілеспрямоване поширення серед громадян України, які підлягають військовому обліку, призову, відомостей, зокрема в соціальних мережах через Інтернет, про місця фактичного проведення мобілізаційних заходів військовослужбовцями ТЦК та СП перешкоджає їх законній діяльності, визначеній статтями 1, 14, 33, 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки створює штучні перепони для укомплектування ЗСУ та інших військових формувань відповідно до штатів воєнного стану за рахунок мобілізаційного резерву, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Своїми умисними діями, які виразились у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 114-1 КК України.

17 січня 2025 року між прокурором Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості, згідно якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, що ставиться йому в вину, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення в суді. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 114-1 КК України у виді 5 років позбавлення волі, із звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням та встановлення іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду про визнання винуватості. При цьому пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він цілком розуміє права, передбаченні п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Пояснив, що усвідомив протизаконність своєї діяльності, протягом досудового розслідування активно сприяв розкриттю злочину, на даний час активно допомагає Збройним силам України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 також підтримав угоду про визнання винуватості, просив врахувати щире каяття ОСОБА_4 та його активне сприяння розкриттю злочину, який добровільно видав мобільний телефон, давав показання, які дали можливість органу досудового розслідування притягнути до кримінальної відповідальності інших осіб, які приймали участь в такій протиправній діяльності.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 також підтримав угоду про визнання винуватості, просить суд її затвердити та пояснив, що укладення угоди з його сторони є цілком добровільним і він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які не заперечили щодо затвердження судом даної угоди, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо в тому числі кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 114-1 КК України. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Прокурор також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості. Потерпіла надала письмову заяву про згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , мали місце. Зазначені діяння містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні вказаного кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, особу винного, який до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-психіатра та в лікаря-нарколога не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживанню, органи поліції компрометуючими матеріалами на підозрюваного не володіють, депутатом не являється.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутні.

Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 114-1 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Також, враховуючи позицію прокуратури, яка погодила можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України із встановленням судом іспитового строку, а також покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а також активне сприяння розкриттю злочину обвинуваченим, завдяки чому були викриті інші особи, а також щире каяття обвинуваченого та його активна громадянська позиція, яка проявляється в допомозі Збройним силам України, суд вважає за можливе погодитись із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із застосуванням максимального іспитового строку із покладенням обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження, накладені ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду 23 жовтня 2024 року підлягають скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.ст. 96-1,96-2, 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 від 17 січня 2025 року.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 114-1 КК України, призначивши йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком три роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати по справі на користь держави за проведення експертиза №СЕ-19/123-24/12841-КТ від 03 грудня 2024 року 3183,60 грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2024 року після набрання вироком законної сили скасувати.

До речового доказу - мобільного телефону «iPhone Xs» ІМЕІ - НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , який переданий на зберігання в кімнату зберігання доказів СВ УСБУ у Хмельницькій області застосувати спеціальну конфіскацію; речовий доказ сім-карту (абонентський номер НОМЕР_5 ) знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченій та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1