єдиний унікальний номер справи 531/3207/24
номер провадження 1-кп/531/65/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карлівка Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, військовозобов`язаного, не депутата, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 09 листопада 2024 року, близько 18 години 30 хвилин, перебуваючи на території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння тілесного ушкодження, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, в ході сварки із ОСОБА_5 , наніс останньому один удар кулаком правої руки в область обличчя, внаслідок чого потерпілий опинився в положенні напівсидячи. В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, в той час, коли ОСОБА_5 перебував в положенні напівсидячи, наніс останньому два удари правою ногою в область лівої ноги та лівої руки, а також два удари лівою ногою в область правої ноги та правої руки. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_5 , відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи №61 від 12 листопада 2024 року, отримав наступні тілесні ушкодження: забій носа з синцем; смугасті садна в ділянці правого ліктьового та правого тазостегнового суглобів (по одному); два садна на передній поверхні правої гомілки; садно на передній поверхні лівої гомілки, які, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», як в сумі так і окремо, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав повністю, та та пояснив, що 9 чи 10 листопада минулого року він перебував у дворі будинку по АДРЕСА_2 , де смажили зі знайомими м`ясо. Через деякий час через паркан переліз потерпілий, якого до цього обвинувачений не знав, та почав сварку з усіма присутніми, яка у подальшому переросла у бійку. Скільки наніс потерпілому ударів та куди саме не пам`ятає. Вважає, що у даній ситуації вчинив вірно. Бажання попросити пробачення не виявив.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні також підтвердив обставини спричинення йому тілесних ушкоджень та пояснив, що 9 листопада минулого року, коли він приїхав з села, то почув гучну музику із сусіднього подвір`я. Оскільки раніше у потерпілого з автомобіля зливали паливо, то вирішив піти і запитати скільки це буде продовжуватися. Підійшовши до хвіртки, штовхнув її ногою та зайшов у двір, де перебували троє чоловіків, серед яких був і обвинувачений, та одна жінка. Раніше обвинуваченого не знав. Тримаючи руки у карманах жилетки, потерпілий запитав про те, скільки буде продовжуватися зливання палива з автомобіля. На його запитання почув відповідь: «У тебе є докази? Ти когось впіймав?». Обвинувачений, стоячи за спиною у іншого чоловіка, після слів: «Вас вояк убивати треба», почав наносити удари кулаками в обличчя. Потерпілий присів та закрив обличчя руками. Далі продовжувались удари ногами. Спочатку тілесні ушкодження наносив лише обвинувачений, а коли потерпілий присів, то, на його думку, били вже кілька людей. Після цього потерпілий вибіг через хвіртку за двір та викликав поліцію. Після подій з обвинуваченим не спілкувався. Чув у свою адресу погрози від нього, але з приводу цього ні до кого не звертався. На суворому покаранні не наполягає, хоча і має претензії матеріального характеру до обвинуваченого.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставину, що пом`якшує покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжує покарання, згідно 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: його вік; стан здоров`я; соціальне становище; відсутність даних про перебування його на обліку у лікарів нарколога та психіатра; раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, посередню характеристику за місцем проживання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В зв`язку з тим, що на досудовому слідстві відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Речові докази, цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

В зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом 30 днів з моменту його проголошення або безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Карлівський районний суд.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя