Провадження №1-кп/523/540/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

03.12.2024 м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , в присутності обвинуваченого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001254 від 09.10.2021 року за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Первомайськ, Миколаївської області, українця, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкав: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

08.10.2021 у невстановлений час, ОСОБА_5 в порушення вимог п/п. а) п. 2.1. «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001), (далі Правила) яким передбачено: п. 2.1. «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: п/п а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії», не маючи при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, у зв?язку з тим, що взагалі його не отримував у встановленому законом порядку, тобто не маючи достатніх навичок керування транспортними засобами будь якої категорії на території України, приступив до керування технічно справного автомобіля «Mitsubishi L200», р/н НОМЕР_1 .

У той же день, о 20:03 год. ОСОБА_5 , керуючи зазначеним автомобілем, здійснював рух по горизонтальній ділянці сухого чистого асфальтобетонного покриття другої смуги руху проїзної частини вул. Академіка Заболотного, з боку с. Ліски Одеського району Одеської області, в напрямку вул. Академіка Сахарова в Суворовському районі м. Одеси, та наблизившись до перехрестя зазначених вулиць, здійснив зупинку перед перехрестям на (червоний) сигнал світлофору, встановленого перед перехрестям, який забороняє подальший рух.

При увімкнені (зеленого) сигналу світлофора, що дозволяє подальший рух, ОСОБА_5 , починаючи рух через перехрестя із одночасним виконанням маневру лівого повороту, проявив кримінальну протиправну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, легковажно розраховував на їх відвернення, в порушення вимог п.п. 2.3. б), 10.1., 16.2., 18.2. «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі Правила), відповідно до яких: п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний: п/п б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 16.2. «На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку»; п. 18.2. «На регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека», був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхавши на перехрестя, не зупинився, не дав дорогу пішоходу ОСОБА_7 , який переходив дорогу по пішохідному переходу на (зелений) сигнал світлофора, що дозволяє рух пішоходам, переходячи вулицю Академіка Сахарова, зліва направо відносно руху автомобіля, та закінчував перехід проїзної частини, і як наслідок, здійснив наїзд на нього.

У результаті наїзду пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми у вигляді саден голови, крововиливів у м?які тканини голови, переломів кісток черепу, забою головного мозку, крововиливів під м?які мозкові оболонки; закритої травми тулубу у виглядів крововиливів під плевру воріт легень, під капсулу воріт нирок; садна на зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині, на передньо-зовнішній поверхні правого колінного суглобу, крововиливу в м?які тканини на передньо-зовнішній поверхні правого колінного суглобу, від яких наступила смерть під час доставки до лікарняної установи. Травма у ОСОБА_7 у своїй сукупності має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Смерть останнього знаходиться у причинному зв?язку з дорожньо-транспортною травмою, у вигляді множинних травм, які охоплюють декілька ділянок тіла, безпосередньою причиною смерті є відкрита черепно-мозкова травма у вигляді множинних переломів кісток черепу, забою головного мозку, крововиливів під м?які мозкові оболонки, що призвело до набряку головного мозку та настання смерті.

Допущенні водієм ОСОБА_5 , порушення вимог п.п. 2.1. а), 2.3. б), 10.1., 16.2., 18.2. «Правил дорожнього руху» України, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв?язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого - ОСОБА_7 .

2. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_5 .

Суд вважає, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим слід кваліфікувати за ч. 2 статті 286 Кримінального кодексу України «порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого».

3. Позиція обвинуваченого

Обвинувачений свою вину визнав, виявив бажання надати покази по справі. Щодо розміру цивільного позову то вважав, що розмір моральної шкоди значно завищений, просив суд визначити її відповідно до Закону.

4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 який показав, що 08.10.2021, точний час не пам`ятає, не маючи права керування транспортними засобами, він узяв у знайомого автомобіль «Mitsubishi L200», р/н НОМЕР_1 та поїхав до будинку директора який мешкає на вул. Сахарова, в районі магазина «Таврія». У цей же день, приблизно о 20:00 год. він доїхав до перехрестя вул. Академіка Заболотного, з боку с. Ліски Одеського району Одеської області, та вул. Академіка Сахарова в Суворовському районі м. Одеси, та червоний сигнал світлофору зупинився. При увімкнені (зеленого) сигналу світлофора, що дозволяє подальший рух, почав рух через перехрестя при цьому став повертати ліворуч. При цьому не помітив пішохода та здійснив на нього наїзд. Намагався надати допомогу, виконував вказівки чоловіка який назвався лікарем. Просив брата поїхати в лікарню для допомоги потерпілому, але в лікарні сказали, що потерпілий помер. Коли рухався були увімкнені фари ближнє світло. Нічого огляд не обмежував, але він просто не дивився в бік де рухався пішохід. У скоєному кається.

Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений, захисник, представник потерпілого, та прокурор правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій вказаних учасників кримінального провадження. З урахуванням позиції сторін, представника потерпілого суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України, та висновку ККС ВС по справі № 589/4653/19 (Постанова від 05.07.2022) відповідно до якого не визнання цивільного позову не є перешкодою для застосування приписів ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення злочину, які ніким не оспорюються, тому було вирішено дослідити лише ті докази які характеризують обвинуваченого, докази які стосуються речових доказів, судових витрат, розміру цивільного позову.

Тож були досліджені:

-документи, які характеризують обвинуваченого, а саме: копія паспорту ОСОБА_5 , вимога УИТ ГУНП в Одеській області відповідно до якої ОСОБА_5 раніше не судимий, довідки з медичних закладів відповідно до яких обвинувачений не перебуває та не перебував на обліках у лікарів нарколога та психіатр, відповідно до копії свідоцтва про шлюб обвинувачений перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні матір пенсійного віку, що засвідчується копією пенсійного посвідчення ОСОБА_8 1966 р.н.;

-довідки про судові витрати відповідно до якої їх розмір становить 7894,06 грн;

-постанова слідчого від 09.10.2021 про визнання речовими доказом автомобіля «Mitsubishi L200», р/н НОМЕР_1 , на який ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 13.10.2021 накладено арешт;

-постанова слідчого від 02.08.2022 про визнання речовими доказом компакт диску с записом події ДТП;

-постанова слідчого від 04.11.2021 про визнання речовим доказом СД-диску;

-висновок судово-медичної експертизи від 09.10.2021 відповідно до якого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми у вигляді саден голови, крововиливів у м?які тканини голови, переломів кісток черепу, забою головного мозку, крововиливів під м?які мозкові оболонки; закритої травми тулубу у виглядів крововиливів під плевру воріт легень, під капсулу воріт нирок; садна на зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині, на передньо-зовнішній поверхні правого колінного суглобу, крововиливу в м?які тканини на передньо-зовнішній поверхні правого колінного суглобу, від яких наступила смерть під час доставки до лікарняної установи. Травма у ОСОБА_7 у своїй сукупності має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Смерть останнього знаходиться у причинному зв?язку з дорожньо-транспортною травмою, у вигляді множинних травм, які охоплюють декілька ділянок тіла, безпосередньою причиною смерті є відкрита черепно-мозкова травма у вигляді множинних переломів кісток черепу, забою головного мозку, крововиливів під м?які мозкові оболонки, що призвело до набряку головного мозку та настання смерті;

-документи які стосуються цивільного позову: додатковий договір між потерпілою ОСОБА_9 та адвокатом ОСОБА_10 відповідно до якого гонорар становить 15 000,00 грн., квитанція про сплату 15 000,00 грн. адвокату, цивільний позов від 06.07.2022 відповідно до якого ОСОБА_9 просить стягнути: матеріальну шкоду і моральну шкоду, квитанції щодо процедури поховання потерпілого ОСОБА_7 на суму 6500,00 грн., 30875,00 грн., медичні документи потерпілої ОСОБА_9 якій 02.12.2021 поставлено діагноз «Депресивний розлад», квитанції на суму 650,00 грн., 990,00 грн. за консультацію Хірурга серцево-судинного, та проведення Ехокардіографії, договори між потерпілою ОСОБА_9 та адвокатом від 02.07.2022 та відповідних додатків до нього згідно якого п.4.2. «Сторони домовилися про те, що гонорар сплачується адвокату за кожне доручення окремо яке оформлюється Додатковою угодою; додаткова угода від 02.07.2022 п.3.1. якої передбачає сплату 7000 грн. за ознайомлення з матеріалами судової та кримінального провадження які згідно детального опису тривало 4 години; додаткова угода від 05.07.2022 п.п. 2 та 3.1. якої передбачають послуги з підготовки позовів, звернень та участь в судових засіданнях. Розмір гонорару становить 52 500 грн. за сукупність вказаних послуг.

5. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому

5.1 Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 Кримінального кодексу України судом визнається щире каяття, адже він повністю визнав свою вину та правдиво розповів про всі відомі йому обставини вчиненого злочину. Крім того критично оцінює свою протиправну поведінку, осуджує її, та готовий нести кримінальну відповідальність за вчинене, намагається відшкодувати завдану ним шкоду.

5.2 Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України з урахуванням приписів ст.337 КПК України в межах обвинувачення висунутого прокурором судом не встановлено.

6. Мотиви призначення покарання.

Суд, при обранні заходу примусу від імені Держави обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до вимог Закону України про кримінальну відповідальність, покарання має на меті не тільки кару, а повинне забезпечити перевиховання обвинуваченого, задля недопущення повторення протиправної поведінки з його сторони. Покарання повинно бути справедливим.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , щиро розкаявся, вчинив тяжке кримінальне правопорушення, раніше не судимий, не працює, одружений, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні непрацездатну матір. Таким чином, беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, дані про особу винного, який одружений, позиції потерпілої якій матеріальна шкода не відшкодована, в межах встановлених санкцією ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, суд приходить до переконання, що перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, тому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, з додатковим покаранням у вигляді позбавлення позбавлення права керування транспортними засобами.

Так як до ОСОБА_5 було застосовано попереднє ув`язнення у період з 16.03.2024 року вказаний строк має бути зарахований до строку відбуття покрання, що передбачено ст.72 КК України.

7.Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1201 ЦК Уркаїни особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

Згідно ст.23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (частини третя та четверта статті 23 ЦК України).

Відповідно до частини 1,2 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ст.120, 124 КПК України Витрати, пов`язані з оплатою допомоги захисника, несе підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті. Витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження. У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Статтями 134, п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Позовна заява має містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Таким чином, матеріальна шкода у розмірі 30875,00+6500,00=37375,00 грн. які потерпіла витратила на поховання свого чоловіка ОСОБА_7 має бути відшкодована обвинуваченим.

Щодо відшкодування шкоди у вигляді витрат на консультацію хірурга, проведення різного роду медичних маніпуляцій потерпілою ОСОБА_11 то на переконання суду не доведено причинно- наслідкового зв`язку між дією(вчиненням злочину) та необхідністю проведення вказаних дій, що є підставою для відмови у позові в цій частині.

Разом з тим, суд вважає, що з урахуванням характеру правопорушення яке є ненавмисним, глибини фізичних та душевних страждань, яких зазнала потерпіла, з урахуванням вимог розумності і справедливості, загальний розмір моральної шкоди станом на дату ухвалення вироку становить 200 000,00 грн.

Щодо процесуальних витрат, то суд вважає, що витрати пов`язані з оплатою послуг адвоката ОСОБА_10 які пов`язані зі складанням позовної заяви та представництвом інтересів потерпілої не можуть бути стягнуті через відсутність опису вказаних послуг та їх вартості з огляду на час та складність вказаних послуг. З приводу процесуальних витрат понесених потерпілою при оплаті послуг адвоката ОСОБА_6 суд зазначає, що подані останнім позовна заява та заява про зменшення позовних вимог не містять жодних розрахунків процесуальних витрат. Крім того з договору та його додатків, детального опису наданих послуг не можна розрахувати як саме була встановлена сума 59 500,00 грн. адже в жодному документі не зазначено скільки коштує час роботи адвоката. Крім того, не надано доказів надання частини послуг (запити, протоколи ознайомлення та інші документи). Вказані обставини зумовлюють підстави для відмови у стягненні з ОСОБА_5 процесуальних витрат на залучення та оплату послуг представників потерпілого, але не позбавляє ОСОБА_9 права звернутися з позовом про їх стягнення в цивільному порядку.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

8.1 Рішення щодо речових доказів, прийняти на підставі ст. 100 КПК України.

8.2 Відповідно до ст. 124 КПК України судові витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь Держави.

8.3 Так як продовжують існувати ризики передбачені ст.177 КПК України дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 необхідно продовжити до дати набуття вироком законної сили.

На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 100,124, 367-368,370-371,373-376,395,532 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, та позбавити права керування транспортними засобами строком на 3 три роки.

На підставі ст.72 КК України у строк відбуття покарання, зарахувати ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення у період з 16.03.2024 по дату набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Продовжити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Чортківська установа виконання покарань №26» до набрання вироком законної сили.

Арешт накладений ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13.10.2021 року на автомобіль «Mitsubishi L200», р/н НОМЕР_1 -скасувати. Речовий доказ автомобіль «Mitsubishi L200», р/н НОМЕР_1 повернути власнику або уповноважені останнім особі. Компакт диск с записом ДТП зберігати в матеріалах справи.

Цивільний позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 моральну шкоду у розмірі 200 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальну шкоду у розмірі 37375, 00 грн.

У стягненні процесуальних витрат пов`язаних с залученням потерпілою ОСОБА_9 представників - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави, процесуальні витрати пов`язані з залученням експерта, у розмірі 7894 грн.06 коп.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який тримається під вартою у той же строк з моменту вручення вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя : ОСОБА_1