Справа № 357/3711/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2025 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні за № 0000303, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розаліївка Білоцерківського району Київської області, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

27.06.2018 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 чч. 2, 3, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

12.02.2021 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2. Ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 02.10.2023 умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 11 днів;

26.12.2024 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 309 ч. 1 КК України до 1 року пробаційного нагляду,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

сторони кримінального провадження: старший прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні - начальник Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 ,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 4 Лісового кодексу України, до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара.

До лісових насаджень відносять полезахисні лісові смуги, а також захисні лісові насадження на смугах відводу каналів, залізниць і автомобільних доріг.

Так, 19.12.2024 у ОСОБА_3 виник умисел на незаконну порубку дерев у полезахисній лісосмузі, яка перебуває у комунальній власності Узинської міської ради та розташована за координатами (49.91486, 30.52521), біля земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0046, що поряд з автодорогою сполученням с. Розаліївка - с. Людвинівка Узинської територіальної громади Білоцерківського району Київської області.

В подальшому, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку дерев породи «Дуб», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій. передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог статтей 4. 24. 67, 68. 69 Лісового кодексу України, всупереч встановленому порядку охорони, раціонального використання та відтворення лісових ресурсів, незаконно, не маючи спеціально передбаченого діючим законодавством дозволу на порубку дерев, виданого уповноваженим органом (лісорубного квитка чи ордеру), знаходячись в межах вищезазначеної полезахисної лісосмуги, використовуючи заздалегідь підготовлену бензопилу марки «STIHL MS280», 19.12.2024 близько 18 години здійснив незаконну порубку, шляхом повного відокремлення стовбуру від кореня, чотирьох сироростучих дерев породи «Дуб» з діаметром у пнях: 36x50 см., 42x48 см., 50x46 см., 42x39 см.

Внаслідок незаконної порубки чотирьох сироростучих дерев породи «Дуб» державі Україна, в особі Узинської міської ради заподіяно шкоду, на загальну суму 68 043 (шістдесят вісім тисяч сорок три) гривні 14 копійки, що згідно з частиною 1 Примітки до статті 246 КК України є істотною шкодою, яка у двадцять і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Сторонами кримінального провадження, а саме прокурором у кримінальному провадженні - начальником Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості від 19.03.2025, яку вони просили затвердити.

За умовами угоди сторони дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 246 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення за кваліфікацією за ч. 1 ст. 246 КК України, якнезаконна порубка дерев у захисних лісових насадженнях, що заподіяла істотну шкоду. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 246 КК України у виді 3 років пробаційного нагляду. При цьому сторони усвідомлюють та погоджуються на те, що остаточне покарання ОСОБА_3 буде призначено судом за правилами, визначеними ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань призначених вироком, яким затверджено дану угоду та вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 26.12.2024, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року пробаційного нагляду, з покладенням на нього судом обов`язків, визначених ст. 59-1 КК України. Сторонами угоди погоджено застосування спеціальної конфіскації (ст.ст. 96-1, 96-2 КК України), яка полягає у примусовому безоплатному вилученні у власність держави бензопили марки «STIHL MS280», що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, яка була використана як засіб вчинення кримінального правопорушення. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 вказав на те, що при укладанні угоди про визнання винуватості були дотримані всі вимоги і правила кримінального процесуального та кримінального кодексів України, а тому просив затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді про визнання винуватості міру покарання. Також підтримав заявлений цивільний позов та просив стягнути з обвинуваченого на користь держави в особі Узинської міської ради заподіяну злочином шкоду в розмірі 68 043,14 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення беззастережно визнав повністю, щиро розкаявся, просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену в ній міру покарання. Також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. Заявлений прокурором цивільний позов визнав у повному обсязі.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Прокурор у судовому засіданні надав заяву від представника потерпілого у якій вона заявлений прокурором цивільний позов підтримала та просила проводити розгляд кримінального провадження у її відсутності.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого повне розуміння ним своїх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Укладена угода відповідає вимогам ст. 474 ч.7 КПК України, при її укладенні враховано вимоги ст. 470 КПК України. За своїм змістом укладена угода відповідає вимогам ст. 472 КПК України і має всі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п. п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст. 394, ст. 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, положення ч. 4 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України. Укладення угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з призначенням судом узгодженого угодою виду та міри покарання.

При цьому на переконання суду кваліфікація діянь обвинуваченого за ознаками ч. 1 ст. 246 КК України визначена правильно та суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України, а саме: незаконну порубку дерев у захисних лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 246 КК України незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, …, що заподіяли істотну шкоду карається штрафом від тисячі до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк, тому згідно ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана державним інтересам.

Представником потерпілого ОСОБА_7 19.03.2025 надано прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

При укладені угоди враховано обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України: рецидив злочинів та вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Також враховано дані про особу обвинуваченого, який має непогашену та незняту судимість, офіційно непрацюючий, неодружений, має на утриманні малолітню дитину 2019 року народження, має місце реєстрації місце проживання, за місцем проживання характеризується негативно, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога з 14.11.2018, діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності від опіоїдів, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 як придатний до військової служби.

Суд враховує зміст ст. 50 КК України, в якій зазначено, що питання призначення покарання повинні вирішуватись з урахуванням мети покарання, як такої, що включає не лише кару, а й виправлення засуджених, та запобігання вчиненню злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому суд зазначає, що виключно каральний підхід при призначенні покарання є неефективним для розв`язання проблем запобігання злочинності.

З урахуванням наведеного, узгоджені сторонами (прокурором та обвинуваченою) вид та міра покарання за вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення є такими, що, згідно із положеннями ст. 65 КК України, відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого та є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Отже, умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, а також наявний суспільний інтерес у забезпеченні швидкого судового провадження щодо ОСОБА_3 .

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 26.12.2024 ОСОБА_3 був засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року пробаційногго нагляду із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

У цьому кримінальному провадженні судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення 19.12.2024, тобто до постановлення попереднього вироку.

Частиною 4 ст. 70 КК України визначено, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Станом на час ухвалення цього вироку, вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2024 набрав законної сили 28.01.2025. Відповідно до повідомлення Білоцерківського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області № 1584/32/2/1-25 від 05.03.2025, ОСОБА_3 з 10.02.2025 перебуває на обліку у центрі як засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

За вимогами ст. 49-2 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Таким чином, остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та зарахувати в строк призначеного остаточного покарання частково відбуте ОСОБА_3 покарання за вироком суду від 26.12.2024 з 10.02.2025 по день постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації за цим вироком.

Строк відбування остаточного покарання слід рахувати з моменту постановки ОСОБА_3 на облік органом з питань пробації за цим вироком.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Відтак дослідивши умови угоди та заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд вважає, що вказана угода може бути затверджена.

Вирішуючи заявлений у кримінальному провадженні потерпілим цивільний позов, суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано матеріальної або моральної шкоди, має право пред`явити до обвинуваченого цивільний позов. Ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ст. 129 КПК України). Згідно положень ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За вимогами ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі

Згідно ч. 1 ст. 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується особою яка таку шкоду заподіяла.

Частиною 1 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Прокурором у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі Узинської міської ради про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави в особі Узинської міської ради, завдану кримінальним правопорушенням шкоду в сумі 68 043.14 грн.

Як вбачається із показань обвинуваченого у судовому засіданні, останній заявлений до нього прокурором цивільний позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення.

З огляду на встановлені обставини провадження суд вважає, що визнання обвинуваченим пред`явленного до нього цивільного позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, а тому судом приймається.

Позов таким чином підлягає задоволенню шляхом стягнення з обвинуваченого на користь держави в особі Узинської міської ради в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди на загальну суму 68 043.14 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

За умовами угоди, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, до речового доказу - бензопили марки «STIHL MS280» застосовується спеціальна конфіскація, а тому накладений ухвалою слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 24.12.2024 арешт слід скасувати в частині накладення арешту на 16 колод дерев твердих порід; одну пластикову пляшку об`ємом 1.5 л з етикеткою «Караван», з вмістом рідини червоного кольору з запахом нафтопродукту; 1 пластикову пляшку об`ємом 1.5 л з етикеткою «Бювет-7»; одну пластикову пляшку з маркуванням «Prosint» об`ємом 1 л з вмістом рідини з різким запахом.

Відповідно до ч. 5 ст. 96-2, п. 5, ч. 9 ст. 100 КПК України 16 колод дерев твердих порід, які згідно розписки передані на відповідальне зберігання директору КП «Узинзеленбуд» ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили слід повернути Узинській міській раді; одну пластикову пляшку об`ємом 1.5 л з етикеткою «Караван», з вмістом рідини червоного кольору з запахом нафтопродукту, 1 пластикову пляшку об1ємом 1.5 л з етикеткою «Бювет-7», одну пластикову пляшку з маркуванням «Prosint» об`ємом 1 л з вмістом рідини з різким запахом, після набрання вироком законної сили, слід знищити.

Згідно зі ст. 124 КПК України процесуальні витрати на проведення інженерно-екологічної експертизи у кримінальному провадженні від 11.02.2025 № СЕ-19/111-25/8077-ФХЕД в розмірі 9 550,80 гривень, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.03.2025, укладену між прокурором у кримінальному провадженні начальником Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності його захисника - адвоката ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 3 (трьох) років пробаційного нагляду.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених ОСОБА_3 за цим вироком і за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2024, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років пробаційного нагляду.

Відповідно до ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк відбування покарання рахувати з моменту постановки ОСОБА_3 на облік органом з питань пробації.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, частково відбуте за попереднім вироком суду від 26.12.2024 покарання у виді пробаційного нагляду з 10.02.2025 по день постановки його на облік уповноваженим органом з питань пробації за цим вироком.

Задовольнити цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні - начальника Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_5 в інтересах держави в особі Узинської міської ради про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 завдану кримінальним правопорушенням шкоду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Узинської міської ради (, р/р UA0010738, МФО 899998) в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди 68 043.14 грн. (шістдесят вісім тисяч сорок три гривні чотирнадцять копійок).

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 24.12.2024 арешт на: 16 колод дерев твердих порід; одну пластикову пляшку об`ємом 1.5 л з етикеткою «Караван», з вмістом рідини червоного кольору з запахом нафтопродукту; 1 пластикову пляшку об`ємом 1.5 л з етикеткою «Бювет-7»; одну пластикову пляшку з маркуванням «Prosint» об`ємом 1 л з вмістом рідини з різким запахом.

На підставі пункту 4 частини 1 статті 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та речовий доказ - бензопилу марки «STIHL MS280» - конфіскувати у власність держави.

Речові докази:

відповідно до ч. 5 ст. 96-2, п. 5, ч. 9 ст. 100 КПК України 16 колод дерев твердих порід, а саме: 1 довжиною 75 см, діаметром 44 см, 2 довжиною 66 см, діаметром 42 см, 3 довжиною 73 см, діаметром 39х31 см, 4 довжиною 74,5 см, діаметром 39х31 см, 5 довжиною 88 см, діаметром 37х30 см, 6 довжиною 86,5 см, діаметром 31,5х34 см, 7 довжиною 84 см, діаметром 34х28 см, 8 довжиною 79,5 см, діаметром 34х29 см, 9 довжиною 71 см, діаметром 33х30 см, 10 -довжиною 54 см, діаметром 48х44 см, 11 - довжиною 95 см, діаметром 34х32 см, 12 - довжиною 94 см, діаметром 30х35 см, 13 - довжиною 7 метрів, джіаметром 40 см, 14 - довжиною 4 метри, діаметром 34,5х32,5 см, 15 - довжиною 9 метрів, діаметром 39 см., 16 - довжиною 8 метрів, які відповідно до розписки від 20.12.2024 передані на зберігання директору КП «Узинзеленбуд» ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили повернути їх власнику - Узинській міській раді Білоцерківського району Київської області;

одну пластикову пляшку об`ємом 1.5 л з етикеткою «Караван», з вмістом рідини червоного кольору з запахом нафтопродукту, 1 пластикову пляшку об1ємом 1.5 л з етикеткою «Бювет-7», одну пластикову пляшку з маркуванням «Prosint» об`ємом 1 л з вмістом рідини з різким запахом, які відповідно до квитанції № 535 від 24.12.2024, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів СВ ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, після набрання вироком законної сили, знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової інженерно-екологічної експертизи у розмірі 9 550,80 гривень (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят гривень вісімдесят копійок).

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим та захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя ОСОБА_9