Справа № 524/2326/25
Провадження № 1-кс/524/550/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2025 року місто Кременчук

Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

власника транспортного засобу ОСОБА_4 ,

володільця транспортного засобу ОСОБА_5 ,

володільця деревини фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000033, внесеному 26.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 358 КК України,

УСТАНОВИЛА:

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Автозаводського районного суду міста Кременчука з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному 26.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000033 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 358 КК України.

У обґрунтування клопотання зазначено, що 26.02.2025 о 16:31 на вул Польовій у селі Кривуші Кременчуцького району працівниками ВП №2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області під час перевірки документів у ОСОБА_5 , який керував автомобілем "Mersedesbenz 307D", реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявлено товарно-транспортну накладну № 390665 із ознаками підробки.

26.02.2025 зазначені відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 358 КК України.

Під час проведення огляду місця події у багажному відділенні автомобіля "Mersedesbenz 307D", реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявлені стовбур та гілки деревини ймовірно породи «Акація», розпиляні на різні по довжині частини.

Згідно товарно-транспортної накладної № 390665 від 12.11.2024 вантажоодержувачем зазначений ОСОБА_7 , перелік деревини - порода 1 група, деревина дров`яна НП, Акація, об`єм - 5,6000 м. куб, автомобільний перевізник: ОСОБА_6 .

У ході проведення огляду вилучені:

транспортний засіб "Mersedesbenz 307D", реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

деревину ймовірно породи «Акація», що знаходиться у кузові зазначеного автомобіля та зі слів водія ОСОБА_5 належить фізичній особі - підприємцю ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію вилученого транспортного засобу, останній належить ОСОБА_4 , жительці АДРЕСА_2 .

Після проведення огляду, виявлені та вилучені речі вважаються тимчасово вилученим майном, питання про яке вирішується в результаті його арешту або повернення.

26.02.2025 прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області направлене клопотання про арешт майна до Автозаводського районного суду міста Кременчука.

28.02.2025 слідчим суддею Автозаводського районного суду міста Кременчука вказане клопотання повернуте для усунення недоліків із визначенням строку для їх усунення 72 години.

28.02.2025 прокурором подане до суду відповідне клопотання, яке згідно відомостей комп`ютерної програми "Д-3" зареєстроване судом 03.03.2025 о 16:03:22.

У цьому клопотанні зазначено, що з урахуванням того, що транспортний засіб "Mersedesbenz 307D", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та деревина ймовірно породи «Акація» мають значення у зазначеному кримінальному провадженні як речові докази, а тому з метою їх збереження та проведення необхідних слідчих дій для досудового розслідування, необхідно накласти арешт на зазначене майно. У кримінальному провадженні буде проведено експертизу товарно-транспортної накладної на предмет її підробки та співставлено відомості, що містяться у ній із фактичними обставинами, а саме: транспортний засіб, на якому відбувалося вивезення деревини з ДП «Ліси України», об`єм деревини та її порода. Крім того, оскільки за допомогою автомобіля "Mersedesbenz 307D" відбувалося перевезення зазначеної деревини, існує ймовірність встановлення особи, яка причетна до цього правопорушення, а тому в подальшому вказане діяння може бути перекваліфіковане на більш тяжке та застосовано спеціальну конфіскацію стосовно зазначеного майна.

Постановою старшого дізнавача від 26.02.2025 транспортний засіб "Mersedesbenz 307D", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та деревина ймовірно породи «Акація» визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження.

Після проведення огляду, виявлені та вилучені речі вважаються тимчасово вилученим майном, питання про яке повинно бути вирішено, в результаті його арешту або повернення.

04.03.2025 у судове засідання не з`явився прокурор, надав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив його задовольнити.

04.03.2025 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у судове засідання не з`явились, повідомлені про час, дату, місце розгляду клопотання, надали суду заяви про перенесення розгляду зазначеного клопотання.

05.03.2025 у судове засідання з`явились прокурор ОСОБА_3 , власник транспортного засобу ОСОБА_4 , користувач транспортного засобу ОСОБА_5 , володілець деревини ОСОБА_6 .

Прокурор підтримав внесене ним клопотання з підстав, викладених у ньому, просив його задовольнити у повному обсязі. Зазначив про виконання ухвали слідчого судді від 28.02.2025 про усунення виявлених недоліків.

Власник транспортного засобу ОСОБА_4 , користувач транспортного засобу ОСОБА_5 , володілець деревини ОСОБА_6 просили суд повернути вилучений транспортний засіб для його власниці ОСОБА_4 , оскільки остання здійснює підприємницьку діяльність у населеному пункті, за місцем свого проживання та вказаний транспортний засіб використовується нею для доставки товарів (овочі, фрукти, вода тощо) до двох магазинів, належних їй. Без зазначеного транспортного засобу остання буде позбавлена можливості забезпечувати товарами магазини, як наслідок накладення арешту на транспортний засіб призведе до неможливості здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_4 , яка крім того, має на вихованні та утриманні троє малолітніх дітей.

ОСОБА_6 зазначив, що він, як фізична особа підприємцем, здійснює діяльність у сфері лісозаготівлі, переробки деревини тощо. Отримавши замовлення на доставлення деревини у обсязі 2 куб. м, останній звернувся із проханням до знайомих ОСОБА_5 та його дружини ОСОБА_4 щодо перевезення цієї деревини. Просив не накладати арешт на транспортний засіб, належний ОСОБА_4 , не заперечував проти накладення арешту на деревину.

Слідчий суддя, заслухавши осіб, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали клопотання із доданими матеріалами, враховуючи, що відомості про закінчення досудового розслідування, в матеріалах справи відсутні, дійшла висновку про таке.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, внаслідок застосування якого за ухвалою слідчого судді або суду особа, яка є власником або володільцем такого майна позбавляється права на його відчуження, розпорядження та/або користування для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою застосування арешту майна є, відповідно до положень частини 2 ст. 170 КПК України є: (1) збереження речових доказів; (2) спеціальна конфіскація; (3) конфіскація майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; (4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У межах зазначеного кримінального провадження прокурором ініційоване питання про накладення арешту на зазначені речі, вказуючи, що останні відносяться до речових доказів, а тому застосування арешту забезпечить можливість їх збереження, встановлення істини в кримінальному провадженні. З вилученим речовим доказом в ході досудового розслідування необхідно провести ряд експертних досліджень та слідчих дій.

У той же час, слідчий суддя звертає увагу, що положеннями ст. 173 КПК України передбачено при вирішенні питання про арешт майна необхідність врахувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 ст. 170 цього Кодексу); (3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 ст. 170 цього Кодексу); (3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини 2 ст.170 цього Кодексу); (4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини 2 ст.170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, згідно ст. ст. 131, 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема, що (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; ( 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Згідно частини 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 ст. 170 цього Кодексу, зокрема запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт на майно не може бути накладений за відсутності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації. Спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача (пункт 2 частина 2, частини 4, 10 ст. 170 КПК). За положеннями ст. 170 КПК арешт може бути накладений на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого за наявності перспективи призначення покарання у виді конфіскації майна.

Згідно частини 1 ст. 358 КК України за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут, передбачене покарання у вигляді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Прокурором не обгрунтовано у клопотанні та у судовому засіданні підстав для наявності перспективи призначення покарання у виді конфіскації майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (частина 11 ст. 170 КПК України).

Важливими є положення частини 4 ст. 173 КПК України, відповідно до яких, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд має застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, що суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Під час вирішення питання про накладення арешту на майно слідчий суддя зобов`язаний врахувати також вимоги, зазначені в частині 2 ст. 173 КПК України.

За наслідками розгляду клопотання слідчий суддя може постановити ухвалу про задоволення або відмову у задоволенні клопотання про арешт майна.

Задовольняючи клопотання про арешт майна слідчий суддя має визначити найменш обтяжливий спосіб арешту, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, що випливає із положень частини 4 ст. 173 КПК України, а також із врахуванням поняття «справедливої рівноваги», яке слід розуміти як встановлення ступеню та способу обмеження особи у реалізації її права на мирне володіння майном і передбачати, до яких саме негативних наслідків може призвести обмеження у такому праві, що накладається на особу залежно від фактичних обставин справи та характеру відповідного втручання (рішення Європейського суду з прав людини по справі «East/West Alliance Limited» v. Ukraine», n.19336/04 від 23.01.2014).

Ураховуючи часткове формальне обгрунтування прокурором усунення виявлених недоліків на виконання ухвали слідчого судді від 28.02.2025, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором не доведено обгрунтування необхідності накладення арешту на транспортний засіб у межах цього кримінального провадження, зокрема не враховано, що зазначений захід забезпечення кримінального провадження може призвести до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, а також інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, у тому числі дітей власника транспортного засобу, відсутність інформації про пред`явлення підозри у межах зазначеного провадження, відсутність доведення, що не застосування арешту на таке майно призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, відсутність доведення потреби досудового розслідування, що виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора тощо.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на транспортний засіб "Mersedesbenz 307D", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вимоги клопотання в іншій частині щодо накладення арешту на деревину виправдовують втручання у права і інтереси власника/ володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження на цьому етапі досудового розслідування. Зазначене майно повинне бути досліджене під час досудового розслідування і може бути доказом по справі, зокрема для встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, а також необхідністю отримання висновків відповідних спеціалістів на підтвердження або спростування факту, які слугуватимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, власником/ володільцем майна до суду не надано та слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням зазначеного, клопотання у цій частині підлягає задоволенню.

Якщо складання судового рішення у формі ухвали (постанови) вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням і оголошенням його резолютивної частини, яку підписують всі судді.

Керуючись ст.ст. 233, 234, 235, 369, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити частково клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000033, внесеному 26.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 358 КК України.

Накласти арешт на деревину ймовірно породи «Акація», виявлену під час проведення огляду місця події за адресою: Кременчуцький район, село Кривуші, вул Польова із залишенням її для зберігання на території ВнП № 2 Кременчуцького РУП ГУН в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м Кременчук, проспект Свободи, 166.

В іншій частині відмовити.

Зобов`язати ВнП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області негайно повернути власнику тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 , жительці АДРЕСА_2 , траспортний засіб «Mersedesbenz 307D», державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 .

Повний текст ухвали складений 06.03.2025.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1