Справа № 191/2349/23
Провадження № 1-кп/191/182/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових за №0000063 від 02.05.2022 стосовно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Шульгинка Старобільського району Луганської області, громадина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава; суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною; людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом; на території України не допускається розташування іноземних військових баз; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей; незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 за № 389-VIII, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Частиною 3 статті 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 за № 389-УІИ, військові адміністрації населених пунктів утворюються в одному чи декількох населених пунктах (селах, селищах, містах), в яких сільські, селищні, міські ради та/або їхні виконавчі органи не здійснюють покладені на них Конституцією та законами України повноваження, у тому числі внаслідок фактичного саморозпуску або самоусунення від виконання своїх повноважень, або їх фактичного невиконання, або припинення їх повноважень згідно із законом.

24.02.2022 Російською Федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

У подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 строком на 90 діб, тобто до 18.08.2023.

Законом України від 02.05.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

В подальшому, приблизно 03.03.2022 військовослужбовці збройних сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, спільно з представниками так званої «лнр», які незаконно створені на тимчасово окупованих територіях Луганської області, що є частиною окупаційної адміністрації рф, здійснили тимчасову окупацію території м.Старобільська та Старобільського району Луганської області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами з метою створення та встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

На окупованій території м.Старобільськ та Старобільського району Луганської області незаконними збройними формуваннями так званої «лнр», підконтрольними державі-агресору рф, організовано та розпочато діяльність незаконних органів влади, зокрема наказом голови так званої «луганської народної республіки» від 03.03.2022 № УГ-125/22 створено «адміністрацію Старобільського району луганської народної республіки», а також призначено «виконувача обов`язків голови адміністрації».

Разом з тим, наказом голови т.зв. «луганської народної республіки» «Про структуру виконавчих органів державної влади луганської народної республіки» від 28.12.2018 № УГ-918/18 зі змінами від 03.03.2022 № УГ-125/22, у п. 2.6 зазначено «інші виконавчі органи державної влади луганської народної республіки», до яких відноситься «адміністрація Старобільського району луганської народної республіки».

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 13.09.2022 № 206 внесені зміни до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 та викладено нову редакцію переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Згідно зазначеного перелік) Старобільський район Луганській області перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку Російської Федерації та незаконного збройного формування, так званої «луганської народної республіки».

Також новим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 15.05.2023 № 143 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» затверджено зміни до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, до яких також віднесено Старобільський район Луганської області.

Таким чином, в розумінні п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території м. Старобільська та Старобільського району Луганської області державою-агресором створено окупаційну адміністрацію російської федерації, тобто сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Згідно з пунктом 1.1. розділу І «Загальні положення» «Положення про адміністрацію Старобільського району луганської народної республік в новій редакції, затвердженого «указом голови луганської народної республіки від 30.06.2022 №УГ - 467/22» визначено, що «адміністрація Старобільського району луганської народної республіки є виконавчим органом державної влади луганської народної республіки, який здійснює закріплені за ним окремі державні повноваження в межах адміністративно територіального підпорядкування Старобільського району луганської народної республіки». У пункті 1.3. цього ж Положення зазначено, що «адміністрація у своїй діяльності підконтрольна та підзвітна голові луганської народної республіки». Відповідно до п. 5.3 розділу V цього Положення «голова адміністрації має першого заступника голови адміністрації Старобільського району луганської народної республіки та заступників голови адміністрації Старобільського району луганської народної республіки, які призначаються на посаду та звільняються з неї головою луганської народної республіки за поданням голови адміністрації». Пунктом 5.4 розділу V цього Положення передбачено, що структурними підрозділами адміністрацій є управління, відділи, сектори, служби (групи). Структурні підрозділи адміністрації підзвітні та підконтрольні голові адміністрації».

На підтвердження контролю над захопленою територією на будівлі Старобільської районної державної адміністрації Луганської області, розташованої за адресою: вул. Центральна, буд. 35, у м. Старобільську Старобільського району Луганської області, незаконними збройними формуваннями встановлено прапор так званої «лнр».

Також, на вказаній тимчасово окупованій території створено та розпочато роботу «правоохоронних органів лнр», зокрема «Старобільського районного відділу внутрішніх справ міністерства внутрішніх справ лнр» та «прокуратури Старобільського району генеральної прокуратури лнр».

У подальшому на тимчасово окупованій території м. Старобільська та Старобільського району Луганської області державою-агресором створено інші органи «державної влади».

В період часу з 03.03.2022 по 21.04.2022, більш точну дату встановити за об`єктивних причин не виявилося можливим, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 4 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на території міста Старобільська Луганської області, маючи умисел на зайняття посади в незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території міста Старобільськ Луганської області та реалізуючи його, вступив у злочинну змову з представниками окупаційних військ Російської Федерації і так званої «луганської народної республіки» та, отримавши від них пропозицію на зайняття посади в незаконно створеному органі влади в місті Старобільськ Луганської області, в порушення вимог Конституції та Законів України, добровільно, умисно погодився на вказану пропозицію та не пізніше кінця квітня 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилося можливим, умисно, добровільно зайняв посаду «начальника відділу із забезпечення життєдіяльності с. Шульгинка адміністрації Старобільського району луганської народної республіки», тобто посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора - «адміністрації Старобільського району луганської народної республіки», що діє на території Старобільського району Луганської області.

Частинами третьою та четвертою пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хабарництво» від 26.04.2002 № 5 передбачено, що організаційно-розпорядчі обов`язки це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів, їх заступники, особи, які керують ділянками робіт.

Адміністративно-господарські обов`язки - це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 (in absentia), який показань суду не надавав та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду також не надходило.

З моменту направлення до суду обвинувального акту процесуальні права обвинуваченого ОСОБА_5 були дотримані стороною обвинувачення та прийнято усіх вичерпних заходів для забезпечення його прав. Зокрема, розгляд кримінального провадження здійснювався за обов`язковою участю захисника адвоката ОСОБА_4 , який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, та який брав участь як під час досудового розслідування, так і у суді. Повістки про виклик обвинуваченого ОСОБА_5 (враховуючи, що з 24.02.2022 АТ «Укрпошта» припинено приймання всіх видів міжнародних поштових відправлень призначенням до РФ, а також поштових відправлень до тимчасово окупованої території), інформація про процесуальні документи надсилались судом та публікувались відповідно до вимог ст.135, 323 КПК України через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме в газеті «Урядовий кур`єр», на офіційних сайтах офісу Генерального прокурора України та судової влади.

Захисник обвинуваченого здійснював активні дії, спрямовані на захист обвинуваченого, приймав участь у дослідженні доказів, виступав у дебатах.

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 , який в свою чергу повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчить про його наміри ухилення від кримінальної відповідальності.

В той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п.«g» п.3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що не мав можливості зв`язатися з обвинуваченим і з`ясувати його правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином приймав участь у реалізації права на захист обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового розгляду та висловив свою позицію з приводу достатності та належності наданих стороною обвинувачення доказів.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, за викладених в обвинувальному акті обставин, повністю підтверджується зібраними стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Так, свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що вона мешкала в АДРЕСА_1 разом з чоловіком та дітьми та займала посаду голови Шульгинської сільської ради Луганської області. 27.02.2022 до с.Шульгинки Старобільського району заїхала російська військова техніка з маркуванням «Z» та особовим складом, і почали грабувати у центрі с.Шульгинки місцеві магазини. Вказана техніка 28.02.2022 виїхала з с.Шульгинки та розмістилася неподалік с.Кам`янка та Хворостянівка Старобільського району. 04.03.2022 до с.Шульгінка заїхали військові «ЛНР» та зірвали державний прапор України, в цей час сільська рада уже не працювала, а займалася гуманітарними питаннями та розміщенням переселенців. Документацію, яка була у будівлі сільської ради було евакуйовано до безпечного місця. Після окупації м.Старобільськ військами РФ та т.зв. «лнр», було створено адміністрацію Старобільського району так званої «лнр». У с.Шульгинкі Старобільського району Луганської області було створено відділ забезпечення життєдіяльності с.Шульгинки на базі колишньої Шульгинської сільської ради. Головою даного відділу призначено мешканця с.Шульгинки - ОСОБА_5 . Про це вона дізналася від мешканців с.Шульгинка по Інтернет зв`язку, але від кого саме не пам`ятає. Також вона впізнала ОСОБА_5 на фотознімках, які розміщені у Інтернет мережі. ОСОБА_5 вона добре знає, але дружніх відносин не підтримувала з ним. Фактичного з першого дня вторгнення військ рф, ОСОБА_5 з родиною радісно зустрічали окупаційний транспорт. В окупації свідок провела 42 дні. Працівники сільської ради забрали усе майно сільради до себе додому. 08.04.2022 вона виїхала з окупованої території, тому що переймалася своєю безпекою та безпекою сім`ї. З ОСОБА_5 вона проживала на одній вулиці з 1997 року та знає, що він схильний до влади за будь-яку ціну. Він сам хотів стати головою окупаційної сільської ради. Працюючи головою сільської ради ОСОБА_5 займається адмініструванням та вирішує організаційні питання. Колектив у нього в великий: є секретар та багато підлеглих. Після того, як вона виїхала з окупованої території, то неодноразово в мережі інтернет бачила фотопублікації, на яких ОСОБА_5 був присутній на засіданні окупаційної сільської ради, перебував у музеї, де висів прапор «лнр».

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що вона працювала директором Шульгинського ліцею. З ОСОБА_5 знайома з 2008 року. До повномасштабного вторгнення ОСОБА_5 ніде не працював, він пенсіонер. В червні 2022 року в їх Шульгінському ліцеї були збори, які організувала новий начальник відділу освіти окупаційної адміністрації ОСОБА_8 . Вона і ОСОБА_9 , який займав посаду радника голови адміністрації Старобільського району т.зв. «лнр» , організували збори колективу школи і на цих зборах був присутній ОСОБА_5 . ОСОБА_10 представив усім ОСОБА_5 як начальника відділу забезпечення життєдіяльності Шульгінського відділу лнр, який знаходиться по вул. Театральній в с.Шульгинка. При цьому, стан ОСОБА_5 не був пригнічений, він розумів де він знаходиться і що він робить. ОСОБА_10 розписував яка буде доля закладу і як все буде гарно. ОСОБА_5 теж казав пару слів як все буде добре. Він почав виконувати організаційно-розпорядчі функції, які надавала йому його посада, організовував свята до дня перемоги, дня захисту дітей, перепис населення. Особисто з ОСОБА_5 вона не спілкувалась. Потім у травні 2022 року їм представили нового директора і вона склала свої повноваження. Окупаційна влада лнр просила списки учнів, працівників, вимагала віддати техніку та вчителі відмовлялися. Більша частина людей не пішла на співпрацю. Після погроз вони вимушені були віддати оргтехніку. ОСОБА_5 продовжує обіймати цю посаду, про це їй повідомили родичі, які залишились. На час її перебування в окупації у ОСОБА_5 був вже штат із двох осіб. Також вона бачила це все в телеграм каналах їх селища. 07.08.2022 вона виїхала з окупованої території.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що вона працювала старостою Половинкинського старостинського округу Старобільської міської ради Луганської області. ОСОБА_5 вона знає, але дружніх відносин не підтримує. З 2000 по 2005 роки ОСОБА_5 був директором ТОВ «Шульгинка», а потім перебував на пенсії і ніде не працював. Про те, що ОСОБА_5 став завідувачем відділу забезпечення життєдіяльності Шульгинської с/р вона дізналася від мешканців с.Шульгинка та впізнала його на фото в мережі інтернет, де висвітлювались дії окупаційної влади в Шульгинці та він знаходився серед людей з окупаційної влади. На цих засіданнях окупаційної адміністрації на фото був прапор «лнр» та їх символіка. Під фото був підпис і вона зрозуміла, що це зібрання окупаційної влади, де адміністрацією вирішуються якісь питання організаційного характеру, при цьому були присутні представники сільського господарства. Це вона бачила на сайті «Старобільськ лайф». В лютому 2022 до Старобільська увійшли окупаційні війська, які окупували і адміністрацію. З-під окупації вона виїхала в липні 2022 року. Останній раз вона бачила ОСОБА_5 приблизно в квітні 2022 року, він підтримував проросійські погляди. ОСОБА_5 був вже на пенсії і погодився піти працювати на окупаційну владу. Фото з ОСОБА_5 вона бачила приблизно в травні 2022 року тому, що заходи висвітлювались до святкування 9 травня. Документів про призначення ОСОБА_5 вона не бачила особисто, але бачила в інтернеті список призначених осіб на посади окупаційної влади.

Також судом були досліджені наступні письмові докази:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000063, внесеного 02.05.2022 на підставі матеріалів правоохоронних і контролюючих державних органів (т.2 а.с.1);

- протокол огляду інтернет сторінки від 19.05.2022 (Берклійський протокол), а саме публікації на офіційному сайті адміністрації Старобільського району луганської народної республіки, розміщеної 27.04.2022, відповідно до якого 27.04.2022 відбулась апаратна нарада в так званій окупаційній адміністрації Старобільського району луганської народної республіки, в якій приймав участь серед інших начальник відділу із забезпечення життєдіяльності села Шульгинка так званої адміністрації Старобільського району луганської народної республіки ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 зафіксований на світлинах публікації) (т.2. а.с.33-44);

- додаток до протоколу допиту свідка ОСОБА_12 , а саме копія інформації на ім`я т.зв. виконувача обов`язків голови адміністрації Старобільського району луганської народної республіки за підписом ОСОБА_5 , в якій зазначено посаду останнього як «начальник відділу із забезпечення життєдіяльності села Шульгинка», мається печатка та прізвище ім`я та по батькові- ОСОБА_5 )(т.2 а.с.93);

- протокол пред`явлення особи ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками від 14.11.2022 за участю свідка ОСОБА_13 (т.2 а.с.127-130);

- протокол пред`явлення особи ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками від 14.11.2022 за участю свідка ОСОБА_14 (т.2 а.с.131-134);

- протокол пред`явлення особи ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками від 14.11.2022 за участю свідка ОСОБА_11 (т.2 а.с.135-138);

- протокол пред`явлення особи ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками від 14.11.2022 за участю свідка ОСОБА_6 (т.2 а.с.139-142);

- протокол огляду інтернет сторінки від 17.01.2023 (Берклійський протокол) за участю спеціаліста ОСОБА_15 на офіційному сайті адміністрації Старобільського району луганської народної республіки, де розміщена 07.12.2022 публікація про те, що 07.12.2022 відбулась апаратна нарада в так званій окупаційній адміністрації Старобільського району луганської народної республіки, в якій приймав участь серед інших начальник відділу із забезпечення життєдіяльності села Шульгинка так званої адміністрації Старобільського району луганської народної республіки ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 зафіксований на світлинах публікації)(т.2. а.с.174-187);

- протокол огляду інтернет сторінки від 18.01.2023 (Берклійський протокол) за участю спеціаліста ОСОБА_15 на офіційному сайті адміністрації Старобільського району луганської народної республіки, де розміщена 09.11.2022 публікація про те, що 09.11.2022 відбулась апаратна нарада в так званій окупаційній адміністрації Старобільського району луганської народної республіки, в якій приймав участь серед інших начальник відділу із забезпечення життєдіяльності села Шульгинка так званої адміністрації Старобільського району луганської народної республіки ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 зафіксований на світлинах публікації)(т.2. а.с.188-202);

- протокол огляду інтернет сторінки від 18.01.2023 (Берклійський протокол) за участю спеціаліста ОСОБА_15 на офіційному сайті адміністрації Старобільського району луганської народної республіки, де розміщена 11.01.2023 публікація про те, що 11.01.2023 відбулась апаратна нарада в так званій окупаційній адміністрації Старобільського району луганської народної республіки, в якій приймав участь серед інших начальник відділу із забезпечення життєдіяльності села Шульгинка так званої адміністрації Старобільського району луганської народної республіки ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 зафіксований на світлинах публікації)(т.2. а.с.203-217);

-протокол огляду інтернет сторінки від 18.01.2023 (Берклійський протокол) на офіційному сайті адміністрації Старобільського району луганської народної республіки, з публікацією, розміщеною 28.07.2022 про те, що 27.07.2022 відбулась апаратна нарада в так званій окупаційній Адміністрації Старобільського району луганської народної республіки, на якій серед іншого начальник відділу із забезпечення життєдіяльності села Шульгинка так званої адміністрації Старобільського району луганської народної республіки ОСОБА_5 надав інформацію про соціально-політичну ситуацію на території, повідомив про кількість біженців, які мешкають на території с. Шульгинка, про кількість виданих довідок та побутових характеристик, про роботу установ та закладів на території с. Шульгинка, та про заходи, які були проведені на території с. Шульгинка, тощо (т.2. а.с.218-232);

-протокол огляду інтернет сторінки від 19.01.2023 (Берклійський протокол) на офіційному сайті адміністрації Старобільського району луганської народної республікиз публікацією, розміщеною 21.04.2022, про те, що в квітні 2022 року в так званій окупаційній адміністрації Старобільського району луганської народної республіки проведено нараду з т.зв виконувачами начальників відділів забезпечення життєдіяльності сільських територій району, на якій серед іншого зазначено, що начальники відділів сільських територій району є співробітниками адміністрації, а не виборними посадами(т.2. а.с.233-246);

-копія паспорта громадянина України ОСОБА_5 (т.3 а.с.1-4);

- ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 31.03.2023 про арешт майна ОСОБА_5 (т.3 а.с.23-25);

- ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30.03.2023 про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу (т.3 а.с.40-41);

- протокол огляду інтернет сторінки від 29.03.2023 (Берклійський протокол) за участю спеціаліста ОСОБА_16 на офіційному сайті адміністрації Старобільського району луганської народної республіки з публікацією про те, що 25.01.2023 відбулась апаратна нарада в окупаційній адміністрації Старобільського району Луганській області, на якій з другого питання порядку денного виступив начальник відділу із забезпечення життєдіяльності села Шульгинка так званої адміністрації Старобільського району луганської народної республіки ОСОБА_5 (т.3. а.с.53-68);

- протокол огляду інтернет сторінки від 04.05.2023 (Берклійський протокол) за участю спеціаліста ОСОБА_16 на офіційному сайті адміністрації Старобільського району луганської народної республіки з публікацією про те, що 26.03.2023 відбулась апаратна нарада в так званій окупаційній адміністрації Старобільського району луганської народної республіки, на якій з другого питання порядку денного виступив начальник відділу із забезпечення життєдіяльності села Шульгинка так званої адміністрації Старобільського району луганської народної республіки ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 зафіксований на світлинах публікації)(т.3. а.с.103-117);

- протокол огляду від 15.05.2023 (Берклійський протокол) за участю спеціаліста ОСОБА_16 офіційного сайту адміністрації Старобільського району луганської народної республіки, відповідно до якого оглянуто т.зв. законодавство та нормативні акти луганської народної республіки, а саме: т.зв. «конституцію лнр», указ голови лнр «Про затвердження реєстру посад державної цивільної служби лнр», т.зв. указ «Про керівництво діяльністю виконавчих органів державної влади», т.зв.указ голови лнр «Про створення адміністрацій міст і районів лнр», (т.3. а.с.128-150);

- додаток до протоколу допиту свідка ОСОБА_17 , а саме т.зв. «Положення про адміністрацію Старобільського району луганської народної республіки», затвердженого «указом голови луганської народної республіки від 30.06.2022 № УГ 467/22» (т.3 а.с. 186-194).

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ретельно дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, надавши їм оцінку з точки зору належності, допустимості і достовірності, суд дійшов висновку, що вони в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_5 .

Так, колабораційна діяльність (ст. 111-1 КК України) - це злочин проти основ національної безпеки України.

Суб`єктивна сторона кримінальних правопорушень характеризується прямим або непрямим умислом.

У складів кримінального правопорушення за ч.5 ст.111-1 КК важливе значення має добровільність.

Лише самого факту добровільного зайняття громадянином України однієї із таких посад достатньо для кваліфікації відповідних дій за частиною 5 ст. 111-1 КК України. Адже суспільна небезпечність їх є очевидною: особа допомагає агресору створити вертикаль незаконних органів влади. Саме така вертикаль є основою функціонування державного механізму загалом.

Державою-агресором за загальним визначенням є країна, яка першою застосовує збройну силу проти іншої країни, тобто тим самим вчиняє агресію.

Державою-агресором може бути визнана не лише одна країна, а група країн, в т.ч. пов`язаних між собою угодами про військову допомогу.

При кваліфікації злочинів за ст.111-1 КК державою-агресором наразі вважається російська федерація. При цьому враховуються, зокрема, постанова Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII[2], Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022[3], затверджений Законом України № 2102-IX від 24.02.2022.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі досліджені судом докази є належними, допустимими та достовірними. Вони узгоджуються між собою.

У той же час, досліджені в суді докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України.

У суду відсутні підстави для сумніву у допустимості цих доказів, які зібрані в порядку, що передбачений КПК України.

На добровільний характер дій обвинуваченого вказує те, що обвинувачений усвідомлював факт окупації та агресії з боку РФ та створення окупаційною владою незаконних органів.

Об`єктивних даних, які б давали суду підстави вважати, що ОСОБА_5 діяв не добровільно, виконував обов`язки під психічним впливом та фізичним примусом, та такі дії були необхідними для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала його чи іншим особам, або інтересам держави, суду не надано.

Крім того, суд враховує, що заходів, спрямованих на виїзд з тимчасово окупованої території України, обвинувачений ОСОБА_5 не вживав.

Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України, яка виразилась у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, доведена повністю.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

При призначенні покарання, згідно з вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст.50 КК України, якими передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких, раніше ОСОБА_5 не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Пом`якшуючих покарання обставин судом не встановлено.

Обтяжуючими покарання обставинами відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 неможливе без його ізоляції від суспільства, а покарання має бути призначено у вигляді позбавлення волі в межах санкції, встановленою ч.5 ст.111-1 КК України, з додатковим покаранням у виді конфіскації майна та позбавленням права займатися певною діяльністю.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

При прийнятті рішення суд також враховує правові висновки, викладені у постанові колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 року по справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбачені ст. 55 КК України.

З вказаних правових висновків вбачається, що не є перешкодою для призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та обставина, що обвинувачений на момент ухвалення вироку не працює на певній посаді та не проводить діяльність, з використанням можливостей якої (яких) він вчинив кримінальне правопорушення.

Також, з огляду на вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, та відсутність обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, суд при призначенні покарання, не вбачає підстав для застосування положень ст.69 КК України.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.323, 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності, будь-які посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних, судових органах та органах, що надають публічні послуги, строком на 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто з дня фактичного взяття його під варту.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності, будь-які посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних, судових органах та органах, що надають публічні послуги, рахувати з моменту відбуття основного покарання

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 31.03.2023 на майно ОСОБА_5 , а саме: земельну ділянку, площею 0.5028 га, реєстраційний номер 251, кадастровий номер :06:003:0825; земельну ділянку, площею 4.0166 га, реєстраційний номер 251, кадастровий номер :04:002:0210; земельну ділянку площею 0.06808 га, реєстраційний номер 251, кадастровий номер :07:003:0424; транспортний засіб марки ИЖ 2П, номер та серія знака НОМЕР_1 , рік випуску 1984, синього кольору; транспортний засіб марки LADA 212140, номер та серія знака НОМЕР_2 , рік випуску 2018, сірого кольору; банківські рахунки, які відкриті в АТ «ОЩАДБАНК» на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також грошові кошти, які розміщенні на рахунках, - залишити в силі для забезпечення виконання покарання у виді конфіскації майна.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику.

Інформацію про ухвалення вироку розмістити у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя ОСОБА_1