Справа №295/3622/25
УХВАЛА

25.03.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирський області ОСОБА_3 ,

погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

про арешт майна,

подане у кримінальному провадженні №0000062 від 12.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

Дізнавач, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, відповідно до змісту якого, в ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено, що 12.03.2025 до Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області надійшов рапорт ПОГ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області, який повідомив, що 12.03.2025 під час патрулювання, близько 13 год 25 хв за адресою: м.Житомир, вул. Дачна, 74, було виявлено гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який поводив себе підозріло, в подальшому, в ході поверхневої перевірки, в даної особи було виявлено речовину, зовні схожу на наркотичну.

Після цього на місце події було викликано СОГ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області, якими у гр. ОСОБА_5 вилучено: зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, паперовий згорток з кристалічною речовиною білого кольору та мобільний телефон марки «ОРРО» в корпусі чорного кольору, з метою подальшого огляду даних речей та встановлення всіх обставин вчинення даного кримінального правопорушення.

В подальшому було прийнято рішення проїхати за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , так як виникли об`єктивні обставини вважати, що за місцем проживання можуть знаходитись інші психотропні речовини, наркотичні засоби, їх прекурсори, та знаряддя вчинення даного кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ кримінального правопорушення. Прибувши СОГ за вище вказаною адресою, ОСОБА_5 добровільно надав для вилучення 14 (чотирнадцять) патронів 5,45*39 мм, які, з його слів, придбав шляхом знахідки на вулиці. Будь-яких інших заборонений обігом речей та речовин виявлено не було.

Посилаючись на зазначене, з метою забезпечення збереження речових доказів, дізнавач просить накласти арешт на вказане у клопотанні майно.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про проведення судового засідання без участі дізнавача.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

У відповідності до приписів ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття дізнавача та власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина перша ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.11 ст. 170 ЦПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирський області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено 12.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000062, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до протоколу обшуку від 12.03.2025, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого було виявлено та вилучено 14 (чотирнадцять) набоїв калібром 5,45*39 мм.

Постановою дізнавача від 13.03.2025 14 (чотирнадцять) патронів 5,45*39 мм визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000062 від 12.03.2025.

Згідно з даними Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 17.03.2025 надано старшому дізнавачу СД Житомирського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 дозвіл на проведення обшуку в домоволодінні, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , із метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а також вилучення 14 патронів 5,45 х 39 мм.

Під час вирішення клопотання слідчий суддя враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, що вбачаються зі змісту доданих до клопотання копій матеріалів кримінального провадження, які підтверджують, що зазначене в клопотанні майно може бути предметом кримінального правопорушення та доказом факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; метою застосування даного виду забезпечення кримінального провадження є необхідність збереження речових доказів, недопущення їх втрати.

Враховуючи викладене, оскільки майно, на яке дізнавач просить накласти арешт, є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою уникнення можливості його втрати, оцінивши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне задовольнити подане клопотання.

Керуючись статтями 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучені під час обшуку 12.03.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , 14 (чотирнадцять) патронів 5,45*39 мм, що належить ОСОБА_5 .

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власників майна і третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1