Справа № 742/1187/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/974/24
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою місцевого суду задоволено клопотання прокурора та застосовано запобіжний захід до обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, із зазначенням, що після її затримання й не пізніш ніж через 48 годин з часу доставки до місця кримінального провадження слід розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Також цією ухвалою задоволено клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та оголошення у міжнародний розшук обвинуваченої ОСОБА_9 , рішення щодо якої в апеляційному порядку не оскаржується.

Місцевий суд вказав, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, неодноразово не з`являлась до суду, перебувала у внутрішньодержавному розшуку, перетнула державний кордон України без повідомлення суду, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах обвинуваченої апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду та відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та оголошення її у міжнародний розшук. Вказує на порушення вимог законності та гарантованого Конституцією і ст.20 КПК України права обвинуваченої на захист, яке полягає у можливості особисто приймати участь у кримінальному провадженні, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. У справі відсутні відомості щодо належного повідомлення ОСОБА_8 про призначення судового засідання. Крім того, нормами КПК України суд взагалі не наділений повноваженнями оголошувати осіб у міжнародний розшук. Із аналізу норм ч.6 ст.193, ст.335 КПК України, вони не наділяють суд правом обирати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою та одночасно оголошувати його у міжнародний розшук, водночас вказують на те, що суд може обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою за відсутності обвинуваченого лише тоді, коли останній оголошений у міжнародний розшук. Тобто, суд уповноважений лише оголосити розшук особи, проте у цьому кримінальному провадженні обвинувачена ОСОБА_8 станом на 18.11.2024 не перебувала у міжнародному розшуку. Порушуючи вимоги ст.335 КПК України, суд доручив виконання ухвали не слідчому або прокурору, а начальнику Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області. Зазначає, що прокурором не надано доказів, що станом на 18.11.2024 обвинувачена ОСОБА_8 виїхала або перебувала на тимчасово окупованій території України чи території держави, визнаної Верховною радою України державою-агресором, а відомості, які раніше надавались прокурором, є застарілими; інформація, яка повідомлена оперативним підрозділом, не підтверджена належними доказами та є припущенням.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку прокурора, котрий просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, з 31 березня 2021 року на розгляді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 22.02.2021 до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 227 000 грн., з покладенням певних обов`язків, визначених ст.194 КПК України, серед іншого, прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У зв`язку із внесенням застави у розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді, ОСОБА_8 звільнено з-під варти та роз`яснено під підпис, якщо вона, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки застава буде звернена в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України.

Під час судового розгляду зазначеного кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_8 , починаючи з 01.07.2021 по 27.02.2024, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду, в судові засіданні неодноразово не з`являлася; місцевий суд постановляв ухвали про проведення відеоконференції із судом, найбільш наближеним до місця проживання обвинуваченої, до якого остання не з`являлася. Також встановлено, що ОСОБА_8 у різні періоди перетинала державний кордон України, тобто, обвинувачена порушувала покладені на неї обов`язки під час застосування до неї запобіжного заходу та переховувалась від суду, у зв`язку з чим ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 27.02.2024 було звернено заставу в дохід держави, надано дозвіл на затримання ОСОБА_8 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та оголошено розшук останньої.

За змістом ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Нормами статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПКУ.

Місцевий суд, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вимог ст.ст.178, 193 КПК України, зважаючи на неодноразові неявки обвинуваченої ОСОБА_8 в судові засідання, перебування її у внутрішньодержавному розшуку, який бажаних результатів не надав, оскільки починаючи з 27.02.2024 остання не була розшукана та затримана; перетин нею державного кордону України без повідомлення суду та перебування її на території Російської Федерації, а також з урахуванням наявних ризиків переховування обвинуваченої від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, здійснення незаконного впливу на потерпілу, яка є особою похилого віку, та можливість знищити, сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, місцевий суд дійшов обґрунтованого та правильного висновку про необхідність оголошення обвинуваченої ОСОБА_8 у міжнародний розшук, а також обрання стосовно неї в порядку ч.6 ст.193 КПК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з чим погоджується і колегія суддів.

Водночас, ст.335 КПК України передбачено, що розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду.

Чинним КПК України не регламентовано поняття «міжнародний розшук» та не розкрито змісту зазначеного терміну. При цьому поняття «міжнародний розшук» використовується в цьому Кодексі як обов`язкова підстава для здійснення спеціального досудового розслідування чи провадження, інших випадках застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.ст.139, 183, 193, 297-1, 297-4, 323 КПК України). Проте встановлення місця перебування обвинуваченого та доставляння його до суду є необхідною умовою для успішного закінчення судового провадження. З цією метою відповідними суб`єктами здійснюється розшук особи, яка ухиляється від суду.

Розшук може відбуватися на території України, бути міждержавним та/або міжнародним. Метою для усіх видів розшуку є отримання інформації про місцезнаходження розшукуваної особи та подальшого доставлення її до суду.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_8 залишила територію України та перебуває на території Російської Федерації, станом на день постановлення оскаржуваної ухвали на територію України не поверталася. З 27 лютого 2024 року перебування обвинуваченої у національному розшуку не дало жодних результатів.

За таких обставин, враховуючи обізнаність обвинуваченої ОСОБА_8 про кримінальне переслідування її в Україні, що точне місцеперебування ОСОБА_8 невідоме, її оголошення у розшук на території України результатів не дало, наявні відомості про перетин нею кордону України без повідомлення компетентних органів про місце її перебування, а також з метою забезпечення учасникам судового розгляду необхідних умов для реалізації їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, прийняття місцевим судом ухвали про оголошення обвинуваченої у міжнародний розшук, є єдиним способом реалізації та виконання цього рішення суду і встановлення точного місцезнаходження обвинуваченої за кордоном.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора, оскільки такі висновки місцевого суду ґрунтуються на матеріалах, доданих до клопотання прокурора.

Отже, при прийнятті рішення про застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та оголошення її у міжнародний розшук, місцевий суд перевірив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені судом судовому засіданні.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 листопада 2024 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4