Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/737/23
Провадження № 1-в/673/49/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 р.м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

представника органу пробації ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Деражні клопотання засудженого

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кордишівка Козятинського району Вінницької області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, неодруженого, утриманців немає, із задовільним станом здоров`я, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , засудженого 11.10.2023 року Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч. 4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців

про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з усуненням караності діяння-

встановив:

В грудні 2024 року ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від відбування покарання, призначеного вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 11.10.2023 року на підставі ст. 74 КК України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, за яким викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість не перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на час вчинення кримінального правопорушення. В обґрунтування вказав, що згідно вказаного вироку його визнано винним та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яким вартість викраденого майна шляхом крадіжки не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на час вчинення вказаного злочину. Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ усунена караність діяння, за яке він відбуває покарання, а тому вважає, що підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

В судове засіданні засуджений ОСОБА_5 не з`явився, причин неявки суду не повідомив, натомість про розгляд справи був повідомлений належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд клопотання за відсутності засудженого.

Прокурор та представник органу пробації в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення означеного клопотання.

Заслухавши прокурора, представника органу пробації, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, суд приходить до висновку, що таке клопотання підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 3 КК України передбачено, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та (або) до кримінального процесуального законодавства України, та (або) до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність, передбачена ст. 51 КУпАП.

Внесення змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, оскільки вказані зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібне викрадення чужого майна, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Згідно вироку Деражнянського районного суду Хмельницької області від 11.10.2023 року ОСОБА_5 визнаний винним в тому, що 01.05.2023 року близько 21 год. він усвідомлюючи, що на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року введено воєнний стан, який було продовжено згідно Указів Президента України №133/2022 від 14.03.2022 року, №259/2022 від 18.04.2022 року, №341/2022 від 17.05.2022 року, №573/2022 від 12.08.2022, 757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023 року та №254/2023 від 01.05.2023, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, таємно, проник до житлового будинку АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 та перебуває у користуванні ОСОБА_7 , звідки викрав телевізор сірого кольору марки LG моделі CT-20T25M серійний номер 502UT00100, вартістю 375грн та електричну духовку червоного кольору марки ASEL моделі AF0023, вартістю 1500грн та покривало сірого кольору, а всього на загальну суму 1875грн., чим спричинив майнову шкоду ОСОБА_7 на вказану суму.

З вищевказаного вироку слідує, що злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 вчинив у 2023 році.

Згідно з ч. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01.01.2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» становив 2684,00 грн.

З вказаного слідує, що із 09.08.2024 року дрібною крадіжкою є адміністративне правопорушення, якщо вартість викраденого майна становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто до 3028,00 грн.

З урахуванням наведеного, вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, виходячи із суми викраденого майна, з 09 серпня 2024 року вже не є кримінально караним діянням.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Зміни у законодавстві, внесені Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, та фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, покращує становище особи та, відповідно, закон про кримінальну відповідальність має зворотну дію у часі.

Такий висновок про застосування правових норм викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи вищевикладене, засудженого ОСОБА_5 слід звільнити від покарання, призначеного вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 11.10.2023 року на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, -

постановив:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання, призначеного йому вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 11.10.2023 року, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1