Дата документу 18.02.2025Справа № 554/1968/25
Провадження № 1-кс/554/2804/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання заступника начальника СВ ВП №2 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000133 від 16.02.2024 р.,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

заступник начальника СВ ВП №2 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернулася до суду з вказаним клопотанням, яке мотивоване тим, що 15.02.2025 о 21:20 до ЧЧ ВП №2 Полтавського РУП надійшло повідомлення зі служби 102 від лікаря приймального відділення 1 МКЛ про те, що 15.02.2025 о 21:19 до приймального відділення 1 МКЛ м. Полтави з с. Копили Полтавського району доставлений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець АДРЕСА_1 з проникаючим ножовим пораненням черевної порожнини з пошкодженням тонкої та товстої кишки.

16.02.2025 слідчим відділеннямвідділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000133 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.121 КК України.

Згідно відповіді інформації хірурга КП «1-МКЛ ПМР» гр-н ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на стаціонарному лікуванні з діагнозом проникаючим ножовим пораненням черевної порожнини з пошкодженням тонкої та товстої кишки.

З огляду на вищевикладене, з метою збереження речових доказів, в період часу з 16 год. 00 хв. 16.02.2025 року до 16 год. 30 хв. 16.02.2025 року проведено огляд за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 , 1963 р.н. Огляд проводився на підставі дозволу власника.

Так, в ході огляду було виявлено та вилучено:

1)Куртка зі слідами РБК, яка належить потерпілому ОСОБА_4 ;

2)Кофта зі слідами РБК, яка належить потерпілому ОСОБА_4 ;

3)Кросівки, які належить потерпілому ОСОБА_4 .

У зв`язку з вище викладеним, вилучені речі в ході огляду за місцем мешкання ОСОБА_5 , 1963 р.н., а саме за адресою: АДРЕСА_2 , необхідно арештувати, так як у відповідності до ст. 167 КПК України у слідства є достатні підстави вважати, що вони являється доказом кримінального правопорушення та зберегли на собі сліди вчинених кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, слідчий просить задовольнити клопотання.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Встановлено, що слідчим відділеннямвідділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області відомості здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000133 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.121 КК України.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 15.02.2025 о 21:20 до ЧЧ ВП №2 Полтавського РУП надійшло повідомлення зі служби 102 від лікаря приймального відділення 1 МКЛ про те, що 15.02.2025 о 21:19 до приймального відділення 1 МКЛ м. Полтави з с. Копили Полтавського району доставлений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець АДРЕСА_1 з проникаючим ножовим пораненням черевної порожнини з пошкодженням тонкої та товстої кишки.

Згідно відповіді інформації хірурга КП «1-МКЛ ПМР» гр-н ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на стаціонарному лікуванні з діагнозом проникаючим ножовим пораненням черевної порожнини з пошкодженням тонкої та товстої кишки.

З огляду на вищевикладене, з метою збереження речових доказів, в період часу з 16 год. 00 хв. 16.02.2025 року до 16 год. 30 хв. 16.02.2025 року проведено огляд за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 , 1963 р.н. Огляд проводився на підставі дозволу власника.

Так, в ході огляду було виявлено та вилучено:

4)Куртка зі слідами РБК, яка належить потерпілому ОСОБА_4 ;

5)Кофта зі слідами РБК, яка належить потерпілому ОСОБА_4 ;

6)Кросівки, які належить потерпілому ОСОБА_4

17.02.2025 року слідчим було винесено постанову про визнання вищевказаних вилучених речей, речовими доказами.

Слідчим доведено, що майно, що вилучено під час проведення огляду від 16.02.2025 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене, відповідно до протоколу огляду від 16.02.2025 року майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

клопотання заступника начальника СВ ВП №2 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000133 від 16.02.2024 р.,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України- задовольнити.

Накласти арештна тимчасово вилучене майно, а саме:

Куртка зі слідами РБК, яка належить потерпілому ОСОБА_4 ;

Кофта зі слідами РБК, яка належить потерпілому ОСОБА_4 ;

Кросівки, які належить потерпілому ОСОБА_4 , до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Місцем зберігання визначити камеру речових доказів ВП№2 ПРУП ГУНП в Полтавській області, що за адресою: м. Полтава, вул. Олени Пчілки, 19е

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1