Справа №127/9864/25
Провадження №1-кс/127/4193/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

слідчої ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в рамках кримінального провадження №0000170 від 06.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000170 від 06.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.03.2025 ОСОБА_5 , близько 14:00 год, проходячи повз будинок № 20 по проспекту Космонавтів в м. Вінниці, помітив через вікно, в четвертому під`їзді будинку на сходовій клітині два велосипеди. В цей час, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом, 05.03.2025, близько 06:00 год., ОСОБА_5 попросив свого знайомого, який не був обізнаний із злочинним планом ОСОБА_5 , допомогти забрати два велосипеди, які ніби належать його знайомому.

У подальшому ОСОБА_5 діючи умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом та бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, будучи обізнаним в тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась, зокрема Указом Президента України № 4220 від 15.01.2025 з 05 години 30 хвилин 08.02.2025 строком на 90 діб, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає,шляхом вільного доступу зайшов до під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 , де на третьому поверсі пошкодивши кріплення, якими велосипеди були пристібнуті до металевої решітки у під`їзді, спустив велосипед марки «Ocean» моделі «FX Impulse» та велосипед марки «Bulls» моделі «250 Antiradar» по сходовій клітині до виходу з під`їзду будинку, де його чекав знайомий, після чого з викраденим покинули місце кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 18.03.2025 ринкова вартість велосипеда торгівельної марки «Ocean» моделі «FX Impulse» сірого кольору з вставками чорного та червоного кольору складає 3224 грн., а велосипед марки «Bulls» моделі «250 Antiradar» кольору хакі, складає 5550 грн.

В подальшому, ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши таким чином потерпілій ОСОБА_6 , майнової шкоди на загальну суму 3224 грн. та потерпілому ОСОБА_7 , на загальну суму 5550 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що у відповідності до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Так, 24 березня 2025 Крутеньовy Олександрy Вікторовичy, ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення

-протоколами допитів потерпілих;

-протоколом допиту свідка;

-протоколом огляду предмету;

-постановою про визнання предметів речовими доказами;

-висновком за результатами проведення судової товарознавчої експертизи;

-протоколом проведення слідчого експерименту;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки усвідомлює тяжкість покарання, яке їй загрожує та, у випадку визнання її винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, міра покарання передбачає позбавлення волі на строк до 8 років;

- (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки згідно з ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_5 матиме можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, залякувати та погрожувати, з метою створення сприятливих для себе умов та спотворення ще не досліджених судом доказів;

- (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) вчинити інші кримінальні правопорушення враховуючи характеризуючі дані відносно останньої.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки: особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину; особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу; домашній арешт не може бути застосований оскільки антисоціальна поведінка ОСОБА_5 свідчить про те, що він, перебуваючи на волі, може продовжити свою злочину діяльність, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також матиме можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою створення сприятливих для себе умов.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам, не забезпечать належну процесуальну поведінку та виконання покладених на нього обов`язків. У зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 забіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оскільки злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 скоєний без застосування насильства щодо життя та здоров`я особи відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд зобов`язаний визначити розмір застави.

Враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, слідство вважає, що такий запобіжний захід як застава в розмірах визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб забезпечить належну поведінку підозрюваного, що відповідно сприятиме забезпеченню швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, тому з урахуванням викладеного слідча звернулась до суду з даним клопотання та просила його задовольнити.

Слідча ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримала та вказала, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Підозра оголошена ОСОБА_5 обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протоколами допитів потерпілих; протоколом допиту свідка; протоколом огляду предмету; постановою про визнання предметів речовими доказами; висновком за результатами проведення судової товарознавчої експертизи; протоколом проведення слідчого експерименту; іншими матеріалами кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В силу ст. 178 КПК України вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 інкримінується скоєння тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, не одружений, дітей на утримані немає, офіційно не працює та не має стабільного та регулярного доходу.

Оцінивши в сукупності вищевказані характеризуючі особу підозрюваного обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки та достатні стримуючі фактори.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, слід зазначити наступне.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Так, прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_5 може намагатись переховуватись від органу досудового розслідування, незаконно впливати у кримінальному провадженні на свідків та інших осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, у тому числі домашній арешт, про застосування якого просив підозрюваний, не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

На думку слідчого судді більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою не будуть достатнім стримуючим фактором та не забезпечать належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .

Таким чином, слідчий суддя переконаний в доцільності задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з встановленням застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати в межах строку досудового розслідування, тобто до 24 травня 2025 року включно.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 24 травня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатись з населеного пункту, а саме м. Вінниця, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-утриматись від спілкування особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні та потерпілим;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи що дають право на виїзд з України;

-носити електронний засіб контролю.

Якщо ОСОБА_5 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_5 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Затримати підозрюваного ОСОБА_5 в залі суду, відразу після проголошення даної ухвали.

Організацію затримання ОСОБА_5 та складання протоколу затримання покласти на слідчого СВ відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: