Справа № 686/1671/22
Провадження № 1-кс/686/1808/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , ознайомившись із скаргою ОСОБА_2 на постанову прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 від 17.02.2025 про відмову у задоволенні клопотання про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження № 0000098 від 30.07.2021, відомості у якому внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

18.02.2025 ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на постанову прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотання про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження № 0000098 від 30.07.2021, відомості у якому внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

В обґрунтування скарги вказує, що ним було подане клопотання від 13.02.2025 через електронну пошту Хмельницької окружної прокуратури.

Старший процесуальний прокурор ОСОБА_3 листом від 17.02.2025 повідомив, що постановою від 17.02.2025 у задоволенні клопотання від 13.02.2025 відмовлено.

З указаною постановою ОСОБА_2 не погоджується та просить: визнати протиправну бездіяльність старшого процесуального прокурора ОСОБА_3 , скасувати постанову старшого процесуального прокурора ОСОБА_3 від 17.02.2025 про відмову в задоволенні клопотання від 13.02.2025 та зобов`язати старшого процесуального прокурора ОСОБА_3 повторно розглянути клопотання від 13.02.2025.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

В той час, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Право на доступ до суду, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути реалізовано тільки у відповідності до вимог національного законодавства, в зв`язку з чим слідчий суддя, вирішуючи питання про право на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого, прокурора, діє в межах тих повноважень, які встановлені діючим кримінальним процесуальним законом і не приймає до уваги доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки вони можуть бути перевірені судом тільки в результаті розгляду скарги по суті.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Отже, частиною першою ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які оскаржуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Таким чином, п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право оскарження до слідчого судді рішень слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Вичерпний перелік слідчих (розшукових) дій закріплено в гл. 20 КПК, якою визначено такі види слідчих (розшукових) дій: допит, у тому числі: одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб (ст. 224 КПК), допит свідка, потерпілого під час досудового розслідування в судовому засіданні (ст. 225 КПК), допит малолітньої або неповнолітньої особи (ст. 226 КПК), допит у режимі відеоконференції під час досудового розслідування (ст. 232 КПК); пред`явлення для впізнання: особи (ст. 228 КПК), речей (ст. 229 КПК), трупа (ст. 230 КПК), у тому числі пред`явлення для впізнання осіб чи речей у режимі відеоконференції під час досудового розслідування (ст. 232 КПК); 3) обшук (статті 233-236 КПК); 4) огляд: місцевості, приміщення (в тому числі житла чи іншого володіння особи), речей та документів (ст. 237 КПК), трупа (ст. 238 КПК), огляд трупа, пов`язаний з ексгумацією (ст. 239 КПК), місця вчинення кримінального правопорушення (п. 2 ч. 2 ст. 520 КПК); 5) слідчий експеримент (ст. 240 КПК); 6) освідування особи (ст. 241 КПК); 7) залучення експерта для проведення експертизи (статті 242- 244 КПК); 8) отримання зразків для експертизи (ст. 245 КПК).

Види негласних слідчих дій передбачені главою 21 КПК.

З поданої ОСОБА_2 скарги убачається, що ним оскаржується не постанова про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих, негласних слідчих (розшукових) дій, можливість якої передбачена п. 7 ч.1 ст. 303 КПК України, а постанова прокурора про відмову у задоволенні клопотання про надання матеріалів кримінального провадження № 0000098 для ознайомлення.

Заявлені вимоги, відповідно до положень частин 1, 2 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування не є предметом оскарження до слідчого судді.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що у відкритті провадження за скаргою слід відмовити.

Керуючись ст.303, ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 від 17.02.2025 про відмову у задоволенні клопотання про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження № 0000098 від 30.07.2021, відомості у якому внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Копію ухвали разом із скаргою надіслати скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя