Справа № 452/2410/24
УХВАЛА

17 грудня 2024 року слідчий суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянувши у порядку ч. 4 ст. 107 КПК України клопотання представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженні за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000430 від 10.07.2024р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся з клопотанням в інтересах ОСОБА_2 про скасування арешту, накладеного на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , покликаючись на те, що ухвалою слідчого судді від 10.07.2024р. у кримінальному провадженні №0000430 від 10.07.2024р. накладено арешт з метою конфіскації майна на вказану квартиру; згідно фабули вказаної ухвали у кримінальному провадженні здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Відповідно до ч.4 ст.190 КК України: «Шахрайство, вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, - карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років». Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.190 КК України, є таким за яке не може бути призначене покарання у виді конфіскації майна. Таким чином вважає, що арешт накладено необґрунтовано (відсутня юридичного критерію, передбачених ч.5 ст.170 КПК України, а саме: відсутність достатніх підстав вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна, оскільки санкція ч.4 ст.190 КК України не передбачає можливість застосування такого виду покарання), а тому просить скасувати арешт, як такий що накладений необґрунтовано.

Слідчий СВ Самбірського РВП у судове засідання не з`явився, однак долучив до матеріалів справи копію повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 17.09.2024р. у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190 КК України та постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного у розшук; заявник просив розглядати клопотання без його участі, просив задовольнити клопотання з підстав, викладених у письмовому зверненні.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що таке не підлягає до задоволення з наступних підстав:

Слідчим суддею установлено, що ухвалою від 10 липня 2024 року з метою конфіскації майна на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , накладено арешт в рамках кримінального провадження №0000430 від 10.07.2024р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Із вказаної ухвали вбачається, що арешт був накладений із метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання у разі його призначення та відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно долученого слідчим повідомлення про підозру від 17.09.2024р., вбачається, що слідчим СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 за матеріалами кримінального провадження №0000430 від 10.07.2024р. повідомлено ОСОБА_6 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190 КК України.

Стаття 170 КПК України встановлює, що арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, може бути об`єктом конфіскації як виду покарання, а також за рахунок нього може бути відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

При цьому відповідно до змісту ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у передбачених КК України випадках може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Частина 4 та частина 5 ст. 190 КК України передбачає відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень, а саме шахрайство, вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, - карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років; шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою, - карається позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Отже, слідчий суддя доходить висновку про помилковість твердження адвоката щодо відсутності правових підстав для накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 з метою можливої конфіскації, оскільки, як вже було встановлено, вказане майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності та, у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, суд з огляду на положення КК України, може прийняти рішення про звернення стягнення на належну підозрюваному частку в такому майні, оскільки інкримінована йому стаття передбачає конфіскацію майна.

Ураховуючи все вище вказане, слідчий суддя доходить висновку, що накладений арешт ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10.07.2024р., є обґрунтованим, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності формально належить ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000430 від 10.07.2024р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4, 5 ст. 190 КК України, - відмовити.

Ухвала слідчого судді в апеляційному порядку оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя