Справа № 646/531/21
№ провадження 1-кп/646/134/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні з обвинувальним актом щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строк дії якого продовжено по 26.12.2024 включно, без можливості внесення застави.

Враховуючи, що закінчити судовий розгляд у цьому судовому засіданні неможливо, прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів без визначення застави.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та наразі продовжують існувати раніше заявлені ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які хоча і зменшуються з тривалістю перебування обвинуваченого під вартою та ходом судового розгляду, однак обставин, які б свідчили щодо їх повного усунення не встановлено. Так, перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі само по собі може бути підставою та мотивом для втечі обвинуваченого.

Крім того прокурор зазначає, що ОСОБА_3 офіційно не працює, не має постійного заробітку, є громадянином Республіки Азербайджан, що вказує на не прив`язаність його до проживання у певній місцевості, тому є підстави вважати, що він може переховуватися від суду та намагатися уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Ризик незаконного впливу на потерпілу, що підтверджується її заявами до правоохоронних органів.

Враховуючи, що обвинувачений раніше судимий, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину період іспитового строку, прокурор вважає, що ці обставини самі по собі свідчать про неповагу ОСОБА_3 до закону та схильність до вчинення кримінальних правопорушень, що збільшує ризик продовження злочинної діяльності.

З огляду на високий ступінь встановлених ризиків, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на думку прокурора, не забезпечить дієвості кримінального провадження та не буде достатнім для їх запобігання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт або вважав за можливе визначити заставу у розмірі 200 000,00 грн.

Захисник обґрунтовує клопотання тим, що станом на 11.12.2024 всі докази, які сторона обвинувачення вважала за необхідне вже зібрані і знаходяться в розпорядженні суду та ним досліджені. Вказує, що сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу та свідчити про ризик можливості переховуватися від слідства та суду. Дані про особу ОСОБА_3 , а саме те, що він є одруженим, має постійне місце проживання свідчать про його тісні соціальні зв`язки, а тривалий строк перебування під вартою та втрата зв`язку з рідними знано знижують ризик переховування і може бути цілком забезпечений заставою.

Ризик впливу на свідків відсутній, оскільки вони вже допитані судом. Особливу увагу просить приділити стану здоров`я обвинуваченого, який потребує негайного лікування в спеціалізованому медичному закладі.

Обвинувачений ОСОБА_3 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, однак у разі продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив визначити установою, де він має утримуватися, Харківський слідчий ізолятор, а не Диканівську виправну колонію, де він наразі перебуває.

Потерпіла та її представник наполягали на продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід, на їх думку, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, суд керується загальними приписами, якими врегульовано застосування запобіжних заходів, з урахуванням додаткових відомостей щодо продовження існування ризиків, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, про:

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

В обґрунтування поданого клопотання прокурор посилається на те, що на теперішній час продовжують існувати такі заявлені органом досудового розслідування та попередньо підтверджені судом ризики, що визначені у ч. 1 ст. 177 КПК України:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні.

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Суд зазначає, що кримінальне провадження перебуває на завершальній стадії судового розгляду, після дослідження письмових доказів обвинувачений заявив клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, яке судом задоволено та на даний час триває процес його ознайомлення зі справою, обсяг якої складає 10 томів, у зв`язку з чим завершення судового розгляду на цей час є об`єктивно неможливим.

Аналіз змісту пред`явленого обвинувачення та обставин подій, внаслідок яких настала смерть людини, та поведінка обвинуваченого, направлена на зникнення з м.Харкова безпосередньо після цих подій, дає підстави стверджувати про існування реального ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення і можливості його переховуватись від суду, впливати на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні, що значно підвищує ступінь його ризику для суспільства та окремих його громадян.

Факт допиту свідків та потерпілої не дає підстав вважати про зникнення заявлених стороною обвинувачення ризиків, адже судовий розгляд не завершений, а тому не виключається можливість їх повторного допиту. Отже, існування вказаних ризиків щодо можливості впливу обвинуваченого на свідків та потерпілої залишається реальним та зберігатиметься до завершення судового розгляду.

Крім того, факти впливу обвинуваченого на потерпілу підтверджується, як проявом непоодиноких випадків нестриманої поведінки ОСОБА_3 у судових засіданнях, так і зверненнями потерпілої та її представника з відповідними заявами до правоохоронних органів.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить вагомих обставин, які б стримували останнього від спроби переховування від суду. Обставини, на які посилається сторона захисту, як можливі підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, існували і на момент вчинення кримінальних правопорушень та не стали достатнім стримуючим фактором для нього.

Будь-яких доказів щодо потреби обвинуваченого у негайному лікуванні в спеціалізованому медичному закладі, суду надано не було.

Крім цього, суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція за яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, останній може переховуватися від суду, з метою уникнення покарання, оскільки усвідомлення імовірності встановлення вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчать про наявність ризику переховування від суду та можуть бути підставами для тримання особи під вартою.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою прокурор не має доводити наявність всіх вказаних раніше ним ризиків, в той же час він має довести, що раніше заявлені ризики не зменшилися та не зникли. При цьому, сторона захисту має довести протилежне - факт зменшення раніше заявлених ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого або зникнення встановлених ризиків.

Висловлені стороною захисту доводи не містять ні об`єктивно підтверджених відомостей, ні доказів того, що заявлені стороною обвинувачення ризики, наявність яких була встановлена під час обрання запобіжного заходу та його продовження під час судового розгляду, зменшилися або зникли з плином часу.

На підставі викладеного, суд вважає клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого таким, що підлягає задоволенню, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Крім того, суд не знаходить підстав для визначення розміру застави.

Щодо клопотання обвинувачення в частині визначення конкретної установи попереднього ув`язнення, суд зазначає таке.

Чинне законодавство наділяє суд повноваженням застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою на підставі відповідного клопотання прокурора, водночас не покладає обов`язку визначати місце виконання цього запобіжного заходу.

При постановлення цієї ухвали суд враховує положення статті 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», які визначають види установ для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою, якими зокрема є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 131-132, 176, 178, 183, 193, 194, 196, 201, 331, 350, 369-372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання його під вартою на 60 днів, тобто до 08.02.2025 включно, без визначення застави, в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала в частині застосованого запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_3 - у той же строк з моменту вручення йому копії цього судового рішення.

Головуючий ОСОБА_1