УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000101 від 07.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 426-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , . в якому просить скасувати арешт,накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.10.2024 року в рамках кримінального провадження № 0000101 від 07.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень,передбачених ч.3ст.368,ч.5ст.426-1 КК України, а саме на: мобільний телефон марки «Huawei»; мобільний телефон марки «Iphone 15» Promax; мобільний телефон марки «Iphone 13» Promax; банківська карта «Приват банк» НОМЕР_1 ; оригінал заяви ОСОБА_5 від 07.2024 на голову комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1 аркуші; копія довідки ВЛК від 25.08.2022 на ім`я ОСОБА_5 на 1 аркуші; копія заяви про виплату комісії або грошової допомоги від ОСОБА_5 на 1 аркуші; лист кардіограми на 1 аркуші; товарний чек № 2650 від 27.05.2024, на 1 аркуші; копія квитанції про сплату від 20.03.2024, на 1 аркуші; гарантійний талон № 25754 від 14.05.2024, на 1 аркуші; копія квитанції від 14.05.2024, на 1 аркуші; заява про виплату пенсії або грошової допомоги від 01.07.2024, на 1 аркуші; довідка по реквізитам від 01.07.2024, на 1 аркуші; чорнова записка, з рукописним текстом на 1 аркуші; копія гарантійного талона № 23454 від 25.05.2024, на 1 аркуші; виписка по рахунку «Приват банк» на 2 аркушах; рентген знімки у кількості 7 штук на ім`я ОСОБА_5 .

В обґрунтування вимог клопотання вказує на те, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.10.2024 року в рамках кримінального провадження № 0000101 від 07.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень,передбачених ч.3ст.368,ч.5ст.426-1 КК України було задоволено клопотання сторони обвинувачення та накладено арешт н вищевказане майно.

Надаючи оцінку вилученню майна та його співвідношенню з обставинами кримінального правопорушення щодо яких проводиться досудове розслідування, заявник зазначає наступне:

мобільний телефон марки «Huawei» є власністю ОСОБА_5 старим мобільним телефоном, який не використовувався протягом останніх 2-3 років;

мобільний телефон марки «Iphone 15» Promax є власністю дружини ОСОБА_5 . ОСОБА_6 , яка була учасником обшуку;

мобільний телефон марки «Iphone 13» Promaxє власністю ОСОБА_5 ;

банківська карта «Приват банк» НОМЕР_1 є власністю Банку і видається Клієнту у тимчасове користування, клієнтом банку за вказаним рахунком є ОСОБА_5 , жодної інформація, окрім нанесеної на картці, вона містити не може;

товарний чек № 2650 від 27.05.2024, на 1 аркуші; копія квитанції про сплату від 20.03.2024, на 1 аркуші; гарантійний талон № 25754 від 14.05.2024, на 1 аркуші; копія квитанції від 14.05.2024, на 1 аркуші;копія гарантійного талона № 23454 від 25.05.2024є документами щодо придбання ОСОБА_5 тепловізора та дрону, які ОСОБА_5 передав на потреби Збройних Сил України;

виписка по рахунку «Приват банк» на 2 аркушах виписка з рахунку матері ОСОБА_5 , яка також не має жодного відношення до кримінального провадження;

інші документи є особистими документами ОСОБА_5 та його сім?ї що стосуються в тому числі стану здоров?я.

Вважає, що на теперішній час представниками сторони обвинувачення могло було забезпечено проведення огляду арештованого майна, під час якого вся можлива доказова інформація могла бути скопійована або відображена іншим чином.

Звернула увагу, що з моменту вилучення майна вже минуло більше двох місяців. Разом з тим, відсутні жодні відомості про причетність власників майна до ймовірної протиправної діяльності. Жодному з них про підозру у вказаному кримінальному провадженні не повідомлено.

Окремо наголосила на тому, що вилучені мобільні телефони є необхідними для їх повсякденного використання власниками, містять контакти, особисті фотографії тощо.

Викладене, на її думку, є свідченням того, що в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала потреба, тому звертається до слідчого судді з даним клопотанням.

У судовому засіданні представник власників майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримала посилаючись на доводи та обставини викладені у клопотанні. Також просила долучити до матеріалів клопотання копії ухвал Одеського апеляційного суді, які були постановлені в рамках даного кримінального провадження, на які просила звернути увагу, мотивуючи тим, що апеляційний суд скасував ухвали суду 1-ї інстанції про накладення арешту на майно осіб, які не є фігурантами кримінального провадження.

У судове засідання з`явився прокурор ОСОБА_4 який заперечував проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що вилучене майно визнано речовим доказом в рамках даного кримінального провадження та наразі необхідне органу досудового розслідування з метою проведення слідчих дій.

Разом на запитання слідчого судді, прокурор повідомив, що вилучені мобільні телефони до теперішнього часу не оглянуті.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Також слідчий суддя застосовує і враховує положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за якими, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу положень частини 2 статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Абзацом 2 частини 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000101від 07.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси було проведено обшукза місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Huawei»; мобільний телефон марки «Iphone 15» Promax; мобільний телефон марки «Iphone 13» Promax; банківська карта «Приват банк» № НОМЕР_1 ; оригінал заяви ОСОБА_5 від 07.2024 на голову комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1 аркуші; копія довідки ВЛК від 25.08.2022 на ім`я ОСОБА_5 на 1 аркуші; копія заяви про виплату комісії або грошової допомоги від ОСОБА_5 на 1 аркуші; лист кардіограми на 1 аркуші; товарний чек № 2650 від 27.05.2024, на 1 аркуші; копія квитанції про сплату від 20.03.2024, на 1 аркуші; гарантійний талон № 25754 від 14.05.2024, на 1 аркуші; копія квитанції від 14.05.2024, на 1 аркуші; заява про виплату пенсії або грошової допомоги від 01.07.2024, на 1 аркуші; довідка по реквізитам від 01.07.2024, на 1 аркуші; чорнова записка, з рукописним текстом на 1 аркуші; копія гарантійного талона № 23454 від 25.05.2024, на 1 аркуші; виписка по рахунку «Приват банк» на 2 аркушах; рентген знімки у кількості 7 штук на ім`я ОСОБА_5

18.10.2024 слідчим у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

В подальшому, ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 30.10.2024 року, за клопотанням сторони обвинувачення було накладено арешт на вищевказане вилучене майно.

Відповідно до вищевказаної ухвали, у зв`язку з тим, що вищевказане майно, що було вилучено, визнано речовими доказами в означеному кримінальному провадженні, тобто відповідали критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів, на таке майно було накладено арешт, про скасування якого на даний час просить представник власника майна.

Вищевикладене вказує на те, що арешт на майно було накладено обґрунтовано.

Разом з тим, що стосується подальшої необхідності дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на вилучений мобільний телефон, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Вирішуючи питання про дотримання справедливого балансу між правом особи на мирне володіння своїм майном та інтересами суспільства в контексті можливості скасування арешту майна з огляду на заявлену підставу в подальшому арешті відпала потреба, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, арешт майна в рамках судового розгляду справи зазвичай стосується контролю за використанням майна. Таке втручання повинно бути законним, відповідати загальним інтересам і бути пропорційним, тобто воно повинно досягати «справедливого балансу» між вимогами загальних інтересів спільноти та вимогами захисту основних прав особи. Хоч будь-який арешт і тягне за собою завдання шкоди, фактично завдана шкода не повинна бути більшою, ніж неминуча, а між захистом права власності та вимогами загальних інтересів слід досягати «справедливої рівноваги».

При цьому, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

На переконання слідчого судді, про відсутність подальшої потреби у застосуванні арешту майна дійсно, як зазначає адвокат, може свідчити обставина спливу строку, оскільки, як вбачається з досліджених в ході розгляду клопотання матеріалів, з часу накладення слідчим суддею арешту на майно (мобільні термінали систем зв`язку, документи, чеки, тощо), вилученого під час обшуку у ОСОБА_5 , який був обумовлений потребою у огляді та досліджень (18 жовтня 2024 року), і до часу звернення адвоката з клопотанням про його скасування (26 грудня 2024 року), минуло більше двох місяців, в той час коли відповідно до положень п. 1.13 розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5) строк проведення експертизи не повинен перевищувати 90 календарних днів, а у разі значного завантаження експерта установлюється більший розумний строк за письмовою домовленістю з органом, який призначив експертизу. При цьому, організація призначення експертизи в розумні строки, в тому числі в частині вибору експертної установи, яка матиме змогу одразу призначити та провести необхідну експертизу в межах визначених Інструкцією строків є клопотом сторони обвинувачення.

Прокурор, заперечуючи проти скасування арешту, не надав слідчому судді будь-які докази того, що з вилученим майном проводяться слідчі дії, більш того повідомив, що до теперішнього часу мобільні телефони навіть не оглянуті слідчим.

Тобто прокурором не надано доказів з приводу призначення експертиз, або відносно того, що в телефонах чи документах наявна інформація, яка має значення для кримінального провадження.

Слід звернути увагу, що саме з даних обставин виходила колегія суддів Одеського апеляційного суду розглядаючи питання про доцільність накладення арешту в раках цього кримінального провадження , однак вилученого в інших осіб (ухвали від 16.12.2024 та 18.12.2024). Хоча ухвали апеляційного суду не мають преюдеційного значення для слідчого судді разом з тим постановленні судом вищої інстанції.

Слідчий суддя констатує, що досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження № 0000101 триває з 07.10.2024 року, майно у ОСОБА_5 було вилучено 18.10.2024 року, та до цього часу будь-яких кримінально-протиправних претензій з боку сторони обвинувачення ОСОБА_5 не висунуто.

Вищевказані обставина викликають об`єктивні сумніви у подальшій необхідності такого обмеження права власності, як решт майна.

Тому, дослідивши встановлені обставини, оцінивши доводи сторін в контексті їх вагомості в межах розгляду даного клопотання, зокрема твердження адвоката стосовно того, що зі спливом досудового розслідування, на його переконання, відпала потреба у подальшому арешті вилученого у ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ще 18.10.2024 року в ході обшуку майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 30 жовтня 2024 року на майно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000101 від 07.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 426-1 КК України задовольнити.

Скасувати арешт,накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.10.2024 року в рамках кримінального провадження № 0000101 від 07.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень,передбачених ч.3ст.368,ч.5ст.426-1 КК України, а саме на: мобільний телефон марки «Huawei»; мобільний телефон марки «Iphone 15» Promax; мобільний телефон марки «Iphone 13» Promax; банківська карта «Приват банк» НОМЕР_1 ; оригінал заяви ОСОБА_5 від 07.2024 на голову комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1 аркуші; копія довідки ВЛК від 25.08.2022 на ім`я ОСОБА_5 на 1 аркуші; копія заяви про виплату комісії або грошової допомоги від ОСОБА_5 на 1 аркуші; лист кардіограми на 1 аркуші; товарний чек № 2650 від 27.05.2024, на 1 аркуші; копія квитанції про сплату від 20.03.2024, на 1 аркуші; гарантійний талон № 25754 від 14.05.2024, на 1 аркуші; копія квитанції від 14.05.2024, на 1 аркуші; заява про виплату пенсії або грошової допомоги від 01.07.2024, на 1 аркуші; довідка по реквізитам від 01.07.2024, на 1 аркуші; чорнова записка, з рукописним текстом на 1 аркуші; копія гарантійного талона № 23454 від 25.05.2024, на 1 аркуші; виписка по рахунку «Приват банк» на 2 аркушах; рентген знімки у кількості 7 штук на ім`я ОСОБА_5 .

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повернути особі, у якої воно було вилучено.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1