Ухвала

Іменем України

10 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 554/5294/19

провадження № 51-428 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_5,

суддів ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2024 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 17 січня 2025 року,

встановив:

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8, яка діє в інтересах власників майна ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000348, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 червня 2019 року.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 17 січня 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника у зв`язку із тим, що скаргу подано на рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

У касаційній скарзі представник просить скасувати ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2024 року та Полтавського апеляційного суду від 17 січня 2025 року з підстав невідповідності нормам матеріального та процесуального права та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Окремо наводить доводи щодо незаконності та необґрунтованості прийняття рішення судом першої інстанції в ухвалі від 27 грудня 2024 року.

Перевіривши касаційну скаргу та надані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Тобто, оскільки ухвала суду першої інстанції не переглядалась в апеляційному порядку, предметом перегляду суду касаційної інстанції може бути лише ухвала суду апеляційної інстанції, якою відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника, як така, що може перешкоджати подальшому кримінальному провадженню.

З урахуванням вказаного вище, доводи касаційної скарги щодо незаконності прийняття рішення судом першої інстанції не можуть бути предметом касаційного розгляду та не підлягають перевірці у касаційному порядку.

При цьому, надаючи оцінку доводам касаційної скарги в частині незаконності дій апеляційного суду при відмові у відкритті провадження, колегія суддів зауважує про таке.

За приписами ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Як убачається з ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2024 року, судом прийнято рішення про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8, яка діє в інтересах власників майна ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000348, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 червня 2019 року.

При цьому, відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Таким чином, виходячи із аналізу приписів вказаної норми закону, рішення прийнято судом в межах його компетенції під час судового провадження до ухвалення судового рішення по суті, та, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 392 КПК, окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду, перевіряючи апеляційну скаргу представникана відповідність вимогам ч. 4 ст. 399 КПК, дійшов обґрунтованого висновку про те, що зазначена ухвала суду першої інстанції не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку, у зв`язку з чим постановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відмова суду апеляційної інстанції у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із поданням апеляційної скарги на судове рішення, оскарження якого законом не передбачене, не є свідченням обмеження доступу до правосуддя, та не позбавляє його ефективного способу правового захисту.

Таким чином, за результатом перевірки доводів представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_8. про відмову у відкритті провадження колегія суддів не встановила підстав, які б свідчили про можливість задоволення касаційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Таким чином, на підставі наведеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2024 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 17 січня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7