Справа №295/2525/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , розглянувши скаргу директора БМП «Сприяння» ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора Житомирської окружної прокуратури, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк,

В С Т А Н О В И В:

Директор БМП «Сприяння» ОСОБА_2 звернувся із даною скаргою, у якій просить слідчого суддю зобов`язати процесуального прокурора Житомирської окружної прокуратури, розглянути заяву бенефіціарного власника БМП «Сприяння» ОСОБА_2 від 03.02.2025 року у відповідності з вимогами ст.220 КПК України, задовольнити її, а у випадку відмови, винести вмотивовану постанову, яка б відповідала вимогам ст. 110 зазначеного Кодексу.

В обґрунтування вимог скарги гр. ОСОБА_2 зазначає, що відповідно до положень статті 55 КПК України вважає себе потерпілим у кримінальному провадженні №0000003 від 08.01.2024, у зв`язку із чим ним до Житомирської окружної прокуратури була направлена заява про визнання його потерпілим. Разом з тим, в порушення положень статті 220 КПК України станом на 09 годину 20.02.2025 року від Житомирської окружної прокуратури жодних повідомлень стосовно результатів розгляду заяви не надходило.

Вивчивши й дослідивши матеріали даної скарги слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно із ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

У частині першій статті 303 КПК України наведений вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Встановлено, що директор БМП «Сприяння» ОСОБА_2 звернувся до Житомирської окружної прокуратури із заявою від 03.02.2025 за №037-25, в якій просив згідно зі статтею 55 КПК України та наведеними у заяві фактами визнати ОСОБА_2 потерпілою особою у справі №0000003 від 08.01.2024, надати йому відповідну пам`ятку про права та обов`язки потерпілої особи у даному кримінальному провадженні та відповідний витяг з ЄРДР.

З наявних у матеріалах скарги листів Житомирської окружної прокуратури від 06.02.2025 та від 24.01.2025 року слідує, що в межах досудового розслідування кримінального провадження №0000003 Багатопрофільне мале підприємство «Сприяння» у відповідності до положень ст. 55 КПК України залучено в якості потерпілої особи (а.с. 118-119).

Крім цього, на підтвердження тієї обставини, що БМП «Сприяння» має процесуальний статус потерпілого у кримінальному провадженні №0000003 у матеріалах справи містяться витяг із ЄРДР по кримінальному провадженні №0000003, підписана директором БМП «Сприяння» ОСОБА_2 пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого, а також протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_2 (а.с. 135-138).

Згідно із ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

За змістом ч. 3 ст. 26 КПК України повноваження слідчого судді при вирішенні питань, віднесених до його компетенції, обмежені законодавчим положенням, згідно з яким, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише питання, винесені на їх розгляд сторонами й віднесені до їх повноважень процесуальним законом.

Так, відповідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

При цьому, оскаржити до слідчого судді таку бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора можливо лише за наявності зв`язку між його обов`язком вчинити визначені КПК України дії та строком, визначеним цим Кодексом, у межах якого така особа зобов`язана їх вчинити.

Однак, КПК України не передбачено строку, протягом якого прокурор зобов`язаний залучити особу в якості потерпілого до кримінального провадження та вручити пам`ятку про ознайомлення з правами у якості потерпілого.

Крім цього, на думку слідчого судді, подана на адресу Житомирської окружної прокуратури заява про визнання ОСОБА_2 потерпілою особою в досудовому кримінальному провадженні №0000003 від 08.01.2024 не може вважатись клопотанням про виконання будь-яких процесуальних дій в порядку статті 220 КПК України, а фактично є заявою про залучення особи до провадження як потерпілого. Остання містить посилання саме на статтю 55 КПК України, а не статтю 220 КПК України.

Таким чином, проаналізувавши зміст скарги та доданих до неї документів, норм кримінального процесуального законодавства України, слідчий суддя дійшов висновку, що заявлені директором БМП «Сприяння» ОСОБА_2 вимоги скарги не можуть бути предметом їх розгляду слідчим суддею по суті, а відтак наявні підстави для відмови у відкритті провадження за скаргою.

В обґрунтування свого висновку слідчий суддя враховує роз`яснення, надані Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» за № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017.

У підпункті 1.3 пункту 1 даного Листа ВССУ зауважив, що «…КПК України не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення…

Враховуючи наведене, правильною є практика слідчих суддів, які відмовляють у відкритті провадження за скаргами, зумовленими бездіяльністю щодо визнання потерпілим, оскільки КПК України не зобов`язує вчиняти такі дії слідчого чи прокурора. Водночас слід зазначити, що потерпілий може звертатись з іншими клопотаннями, пов`язаними з його статусом, до слідчого та прокурора, бездіяльність щодо реагування на які є предметом оскарження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України».

Додатково слідчий суддя вважає за можливо апелювати і до викладеної у постанові колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 10 липня 2023 року у справі № 522/7836/21 правової позиції, згідно з якою покладення слідчим суддею у своєму рішенні на слідчого зобов`язання залучити особу в якості потерпілої у даному кримінальному провадженні, надати їй пам`ятку про права й обов`язки потерпілої та допитати її в якості потерпілої суперечить змісту ст. 55 КПК України, а також за своєю суттю свідчить про фактичне втручання в процесуальні повноваження слідчого. Суд касаційної інстанції зауважив, що ухвалення подібного судового рішення слідчим суддею не передбачено КПК України.

Зважаючи на викладене та оскільки заявлені директором БМП «Сприяння» ОСОБА_2 вимоги скарги фактично стосуються оскарження бездіяльності, яка полягає у не визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні, не врученні пам`ятки про права й обов`язки потерпілого, отже такі вимоги не можуть бути предметом їх розгляду по суті слідчим суддею відповідно до положень Розділу 1 Глави 26 КПК України, а тому з огляду на норму ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя не вбачає правових підстав для відкриття провадження за указаною скаргою.

Окремо слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що за змістом ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

При цьому згідно із положенням ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, за змістом статті 55 КПК України після подання особою заяви про залучення її до провадження як потерпілого остання набуває прав і обов`язків потерпілого, передбачених ст. 56, 57 КПК України.

Отже, після подання заяви про визнання особи потерпілим у кримінальному провадженні гр. ОСОБА_2 вважається таким, що набув процесуального статусу потерпілого у провадженні до винесення слідчим/прокурором вмотивованої постанови про відмову у визнанні його потерпілим.

На підставі викладеного, керуючись ст. 55, 303, 304 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У відкритті провадження за скаргою директора БМП «Сприяння» ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора Житомирської окружної прокуратури, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати особі, яка подала скаргу, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Слідчий суддя