Справа № 953/5086/24
Провадження № 1-кс/953/8920/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000438 від 26.03.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

в с т а н о в и в:

05 грудня 2024 року старший слідчий 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000438 від 26.03.2024, про арешт майна, яким просить з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000438 від 26.03.2024 на нерухоме майно, що належить підозрюваному ОСОБА_4 , а саме: земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0188 площею 5,6481 Га, право власності у розмірі частки 1; 2-кімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , право приватної спільної часткової власності у розмірі частки 1, шляхом заборони права на його відчуження та розпорядження.

З метою забезпечення арешту майна прокурор просить розглянути дане клопотання без повідомлення підозрюваного та його захисника.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає наступне.

Слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні ,внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000438 від 26.03.2024, в якому ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 травня 2024 року громадянин України ОСОБА_4 , який перебував на території м. Куп`янськ Харківської області, використовуючи належний йому мобільний телефон з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 та встановлений на нього застосунок месенджера «Telegram» з авторизованим у ньому аккаунтом «Александр» (прив`язаний до н.т. НОМЕР_3 ), налагодив зв`язок з невстановленим представником спецслужби іноземної держави РФ, який використовував аккаунт у вказаному месенджері з найменуванням «Виталий Vit» (ідентифікаційне ім`я користувача ІНФОРМАЦІЯ_1 ), та погодився на пропозицію останнього щодо виконання завдань з метою проведення підривної діяльності проти України в обмін на грошову винагороду.

Надалі, протягом 14-17 травня 2024 року ОСОБА_4 на виконання завдання зазначеного представника спецслужби держави-агресора здійснював розвідку місцевості біля будівлі Куп`янської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Харківській області на предмет розміщення у вказаному приміщенні підрозділів сил оборони України, та використовуючи зазначений аккаунт месенджера «Telegram» з найменуванням « ОСОБА_5 », надсилав представнику РФ зібрану ним інформацію про відсутність за вказаною адресою дислокації військовослужбовців, а також виготовлені ним фото-, відеопідтвердження його слів.

Крім цього, 17 травня 2024 року в ході виконання завдання представника РФ ОСОБА_4 також виявив перебування особового складу підрозділів Збройних Сил України, які залучені до виконання завдань з надання відсічі збройній агресії РФ проти України, на прилеглій території до будівлі готелю у АДРЕСА_2 , про що за допомогою свого аккаунту в месенджері «Telegram» з найменуванням « ОСОБА_5 » повідомив вищезазначеного представника спецслужби держави-агресора.

Крім цього, 24 травня 2024 року ОСОБА_4 особисто спостерігав переміщення над територією АДРЕСА_2 гвинтокрилів з озброєнням та особовим складом підрозділів Збройних Сил України, інших військових формувань, які залучені до виконання завдань з надання відсічі збройній агресії РФ проти України, та здійснив відеофіксацію їх руху у повітряному просторі. В подальшому, в той же день, ОСОБА_4 , використовуючи вказаний аккаунт месенджера «Telegram», надіслав зібрані відомості представнику спецслужби держави-агресора, зазначивши час та місце такого переміщення.

Разом з цим, 07 червня 2024 року ОСОБА_4 , діючи з метою включення до складу агентурної мережі спецслужб держави-агресора та надання їм допомоги у проведенні розвідувальної діяльності на постійній основі, перебуваючи на території м. Куп`янськ Харківської області, здійснив зачитування на відеозапис зобов`язання про співпрацю з представниками РФ з метою проведення підривної діяльності проти України, та використовуючи авторизований на власному мобільному телефоні аккаунт месенджера «Telegram» з найменуванням « ОСОБА_5 », що прив`язаний до н.т. НОМЕР_3 , здійснив відправлення виготовленого відеофайлу вищевказаному представнику РФ.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_4 , підозрюється у державній зраді, тобто вчиненні умисних діянь на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності шляхом надання представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

17.09.2024 ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. ст. 208, 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

17.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Зважаючи на викладене, а також той факт, що санкцією статті Кримінального кодексу України, за якою підозрюється ОСОБА_4 , як додатковий вид покарання визначено конфіскація майна, з метою забезпечення виконання в подальшому рішення суду, в органу досудового розслідування виникла необхідність накласти арешт на майно підозрюваного.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав слідчому судді заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття прокурора та/або слідчого не перешкоджає розгляду клопотання. Згідно вимог ч. 2 вказаної статті, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що підозрюваний, отримавши відомості про можливий арешт його майна, має можливість вчинити дії з перереєстрації належного йому нерухомого майна, що унеможливить його арешт.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне здійснити розгляд клопотання відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України без участі власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про його задоволення з наступних підстав.

17 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.09.2024 стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 15.11.2024, який в подальшому було продовжено ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2024 до 16.12.2024.

Постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури від 11.11.2024 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 17.12.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 406604443 від 04.12.2024 земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0188 площею 5,6481 Га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить на праві власності ОСОБА_4 , двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності, розщмір частки 1/1.

За ч.ч.2, 5 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання. У такому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити йому покарання у виді конфіскації майна.

Враховуючи, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_4 , та з урахуванням того, що арешт спрямований на забезпечення конфіскації майна як виду покарання, санкція статті кримінального закону, за якою ОСОБА_4 повідомлено про підозру, передбачає покарання у виді конфіскації майна, слідчий суддя вважає наявними передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України підстави для арешту належної підозрюваному частини майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим доведено необхідність арешту належного підозрюваному майна. Слідчий суддя вважає, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження. На даній стадії слідчий не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майна, а тому вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого щодо накладення арешту наналежну підозрюваному майна шляхом заборони розпорядження зазначеним майном, що відповідає вимогам ч.1 ст.170 КПК України, та є найменш обтяжливим способом арешту майна, який не позначиться на інтересах власника майна.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0188, площею 5,6481 Га, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 , шляхом заборони права на відчуження та розпорядження.

Накласти арешт на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , право приватної спільної часткової власності, розмір частки 1/1, на яку зареєстровано за ОСОБА_4 , шляхом заборони права на відчуження та розпорядження.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1