Справа № 526/2670/24
Провадження № 1-кп/526/372/2024

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 рокуГадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000161 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка-Роменська, Гадяцького району, Полтавської області, громадянин України, освіта повна загальна середня, неодружений, не працює, інвалід 3 гр., зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, в силу ст. 89 КК України судимостей не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

18 лютого 2024 року в с.Новоселівка, Миргородського району, ОСОБА_5 передав у тимчасове користування свій мобільний телефон, в якому встановлено мобільний застосунок «Приват24» з доступом до його банківського рахунку відритого в АТ «КБ Приватбанк» номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , щоб той сплатив за послуги з їх спільного перевезення автомобілем «таксі» у сумі 500 гривень, шляхом їх перерахунку на банківський рахунок водія. При цьому ОСОБА_5 для здійснення цієї фінансової операції, повідомив ОСОБА_4 свої логін та пароль доступу до мобільного застосунку «Приват24».

Після отримання доступу до вказаного банківського рахунку ОСОБА_5 у ОСОБА_4 в умовах дії в Україні воєнного стану, запровадженого з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 та строк дії якого продовжено на підставі Указів Президента України №133/22 від 14.03.2022, №259 від 18.04.2022, №757/22 від 07.11.2022, №58/2023 від 07.02.2023, 254/2023 від 02.05.2023, 451/2023 від 26.07.2023, №734/2023 (Укази Президента України затверджені Законами України) виник злочинний умисел на викрадення з нього грошових коштів.

В подальшому, 18.02.2024 в період часу з 21 год 00 хв. по 23 год. 25 хв. ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що в державі введено воєнний стан, який посилює кримінальну відповідальність за вчинення корисливих злочинів, діючи з корисливих спонукань, таємно та під єдиним умислом направленим на викрадення грошових коштів у потерпілого ОСОБА_5 шляхом вільного доступу неодноразово викрадав грошові кошти з банківського рахунку останнього номер НОМЕР_1 , відкритого в АТ «КБ Приватбанк», шляхом їх перерахунку за допомогою мобільного застосунку «Приват24» на власний банківський рахунок номер НОМЕР_2 , а саме: о 21 год. 00 хв. в с.Новоселівка Миргородського району грошові кошти у сумі 2000 гривень; о 21 год. 05 хв. с.Новоселівка Миргородського району грошові кошти у сумі 2000 гривень; о 23 год. 25 хв. с.Петрівка-Роменська Миргородського району грошові кошти у сумі 25000 гривень.

В подальшому ОСОБА_4 , викраденими у ОСОБА_5 грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 29000 гривень 00 копійок.

Суд визнає винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і кваліфікує його дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи та пояснив, що того дня вони разом з потерпілим відпочивали, потім поїхали на таксі в с. Сергіївку, де потерпілий ще вживав спиртні напої. Повернувшись додому, він дав йому свій мобільний телефон та попросив розрахуватись за таксі. Він перерахував таксисту гроші та з дозволу ОСОБА_5 перерахував на свою карту 2000 грн. Згодом, скориставшись можливістю, він перерахував на свою банківську карту ще 25 тисяч гривень. На даний час потерпілому повернуто всі кошти, з ним примирився. .

ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, так як фактичні обставини справи ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються і при відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та особу обвинуваченого, який добровільно відшкодував завдані збитки, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, щиро розкаявся, запевнив суд про намір ставати на шлях виправлення та недопущення подібних дій, тому вважає, що йому слід призначити покарання по нижній межі санкції статті, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та для попередження нових кримінальних правопорушень та встановити іспитовий строк з метою випробування, так як його виправлення можливе в умовах без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1