Дата документу 10.04.2025Справа № 554/4858/25
Провадження № 1-кс/554/5038/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 03.04.2025 року в кримінальному провадженні №0000444 від 21.06.2024 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 , як таку, що не відповідає нормам чинного законодавства, а саме ст.110 КПК України; зобов`язати уповноважених осіб першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, у кримінальному провадженні №0000444 від 21.06.2024 року, які входять до складу слідчої групи з розслідування кримінального провадження, розглянути повторно заяву ОСОБА_3 від 28.03.2025 року про визнання потерпілим у вказаному кримінальному провадженні в строк, передбачений ст.220 КПК України; зобов`язати уповноважених осіб першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, у кримінальному провадженні №0000444 від 21.06.2024 року, які входять до складу слідчої групи з розслідування кримінального провадження, визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000444 від 21.06.2024 року.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що у провадженні першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебувають матеріали кримінального провадження №0000444, внесеного до ЄРДР 21.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, досудове розслідування у якому розпочато на виконання ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 31.05.2024 року у справі №554/5648/24, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 щодо бездіяльності працівників поліції, які не здійснюють розшуку його дружини та дітей (які згідно даних наданих ДПС виїхали за кордон та не поверталися, а згідно позовної заяви ОСОБА_5 - проживають в м.Полтаві).

28.03.2025 року заявником буда подана заява до ТУ ДБР, розташованого в м.Полтаві, про залучення до провадження як потерпілого у кримінальному провадженні №0000444. 31.03.2025 року до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, надійшла заява ОСОБА_3 від 28.03.2025 року про залучення до провадження як потерпілого. 04.04.2025 року на електронну адресу заявника надійшла постанова слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000444 від 21.06.2024 року.

ОСОБА_3 вважає постанову слідчого незаконною, необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам ст.55 КПК України. Так, постанова не містить жодної підстави вважати його особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч.1 ст.55 КПК України. Хоча за майже рік розслідування працівники першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, нічого не змогли розслідувати.

ОСОБА_3 у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення зазначив відомості, що свідчать про заподіяння йому моральної шкоди, спричиненої вчиненням кримінального правопорушення. Постанова слідчого не містить посилань на обставини, встановлені у ході досудового розслідування, які б слугували підставою для прийняття рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000444 від 21.06.2024 року. Заявник вказує на те, що йому завдана істотна моральна шкода, спричинена вчиненням кримінального правопорушення посадовими особами ГУНП в Полтавській області, яка полягає в його переживанні за долю його дітей, розшук яких ніяк не здійснюють посадові особи ГУНП в Полтавській області.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву, в якій просить про розгляд скарги у його відсутність та підтримання вимог скарги.

Із урахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а скаржник до суду не з`явився, подавши на адресу суду клопотання про розгляд скарги у його відсутність, тому з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника.

Слідчий, прокурор до суду повторно не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Слідчий ОСОБА_4 надав до суду письмові заперечення, в яких просить у задоволенні скарги відмовити. Зокрема зазначає, що в ході проведення досудового розслідування, на даний час, не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про завдання шкоди ОСОБА_3 .

Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, суд вважає за необхідне в задоволенні скарги відмовити з наступних підстав.

Законодавець в ч. 1 ст. 2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 303 ч. 1 п. 5 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебувають матеріали №0000444, внесеного до ЄРДР 21.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

28.03.2025 року заявником ОСОБА_3 подано до органу досудового розслідування заяву про залучення як потерпілого у кримінальному провадженні №0000444 (а.с.6).

Постановою слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 03.04.2025 року у задоволенні заяви про залучення до провадження як потерпілого у кримінальному провадженні №0000444 від 21.06.2024 року відмовлено (а.с.10-11 постанова).

Зокрема, згідно постанови слідчого, в ході досудового розслідування, на даний час, не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про завдання шкоди ОСОБА_3 . У зв`язку з викладеним, приходить до висновку про наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що на даний час заява про визнання потерпілим подана особою, якій не завдано шкоди.

Згідно матеріалів скарги, заявник не погоджується з винесеною слідчим постановою від 03.04.2025 року про відмову у задоволенні заяви.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Із змісту ч.5 ст.55 КПК України випливає, що у разі відмови особі у визнанні її потерпілою, слідчий або прокурор виносить мотивовану постанову, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно вимог ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, можуть бути оскаржені тільки під час досудового розслідування.

У відповідності до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмова у задоволенні скарги.

Частиною першою ст.55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Разом з тим ч.5 даної статті визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до ст. 110 КПК України, в постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.

Суд вважає, що висновки в оскаржуваній постанові відповідають фактично встановленим обставинам і їм дана правильна кримінально-правова оцінка, названа постанова є законною і обґрунтованою, тому підстави для скасування постанови про відмову у задоволенні заяви у кримінальному провадженні відсутні.

Разом з тим, судом встановлено, що досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000444, внесеного до ЄРДР 21.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, триває.

Отже, на момент винесення слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 постанови про відмову у задоволенні заяви від 28.03.2025 року органом досудового розслідування не було здобуто достатньо доказів того, що могли б підтвердити завдання будь-якої шкоди можливим вчиненням кримінального правопорушення, також досудове слідство триває, а отже не проведено всі необхідні слідчі дії.

Таким чином, наявність постанови про фактично відмову у визнанні потерпілим не перешкоджає в подальшому визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні при наявності для цього підстав.

Із змісту абз. 2 п. 12 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» від 09.11.2012 року № 1640/0/4-12 вбачається, що, якщо підстави для задоволення скарги відсутні, слідчий суддя постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги, яка не підлягає оскарженню.

Враховуючи встановлені по кримінальному провадженню обставини, суд приходить до висновку, що постанова від 03.04.2025 року є обґрунтованою та винесеною відповідно до вимог КПК України на даному етапі досудового розслідування. При цьому, слідчий суддя також виходить з того, що відповідних належних та допустимих доказів заявником при розгляді даної скарги також не надано, інші дані в матеріалах справи відсутні. Саме тому, суд вважає відмовити заявнику в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України, в порядку ст.303 КПК України, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1