06.02.2025 ЄУН 389/359/25
Провадження №1-кп/389/14/25
У Х В А Л А

6 лютого 2025 року Знам`янський міськрайоний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000684 від 17.08.2024 року стосовно

ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.307 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, вважаючи, що під час досудового розслідування дотримано вимоги КПК України та обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, тому підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акта не вбачає.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Знам`янському міськрайонному суду Кіровоградської області відповідно до ст. ст. 32, 33 КПК України.

Наявність підстав для закриття кримінального провадження, передбачених ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України або зупинення провадження, не вбачається.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, відтак підстав для його повернення прокурору немає.

За вказаних мотивів, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 20000684 від 17.08.2024 року, стосовно ОСОБА_4 .

З урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, розгляд кримінального провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 31 КПК України, кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється суддею одноособово, крім випадків, передбачених частинами другою, третьою та дванадцятою цієї статті. Враховуючи те, що обвинувальний акт не підпадає під дію частин другої, третьої та дванадцятої статті 31 КПК України, суд приходить до висновку про доцільність здійснення кримінального провадження суддею одноособово.

У судовому засіданні прокурор також заявив клопотання про продовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, обгрунтувавши клопотання тим, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. В обґрунтування продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою покладається необхідність запобігання переховуванню обвинуваченого від суду; незаконний вплив на свідків, а також вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується. Прокурор просив задовольнити клопотання, посилаючись на те, що на даний час у даному кримінальному провадженні не допитані свідки. Крім того, прокурор вказав на обґрунтованість пред`явленого обвинувачення, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що викладені у клопотанні та які не зменшилися, та неможливість їх запобіганню шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили змінити стосовно обвинуваченого запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи це тим, що ОСОБА_4 має тяжку хворобу, відчуває себе погано, за час перебування під вартою схуд на 20 кг. Крім того, місце несення служби ОСОБА_4 самостійно не залишав, його відпустили додому для лікування, подальше несення служби через стан здоров`я неможливе.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Згідно з ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд, за клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого, тобто чинний КПК України чітко та точно не врегульовує питання щодо тримання особи під вартою у період після закінчення досудового розслідування та до початку судового розгляду.

Відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права».

Зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, рішення ЄСПЛ від 06 квітня 2000 року у справі «Лабіта проти Італії». Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушеннях у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, які закон класифікує як тяжкі злочини та караються позбавленням волі на строк до десяти років, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення та перевиховання не став.

Крім того, після отримання виклику до слідчого судді для розгляду первісного клопотання щодо обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_4 ухилився від органу досудового розслідування та суду, до слідчого судді не з`явився, поважні причини своєї неявки не повідомив, внаслідок чого слідчим суддею постановлялися ухвали про його привід, дозвіл на затримання та обшук домоволодіння за місцем проживання з метою його виявлення.

Крім того, ОСОБА_4 проходячи військову службу в Збройних Силах України, однак 02.03.2023 самовільно залишив місце несення служби, не повернувшись після лікування, не працевлаштований, джерел доходів не має, не одружений, утриманці відсутні, тому, з урахуванням обґрунтованої підозри у вчиненні трьох епізодів збуту психотропних речовин іншим особам, не виключено, що збут психотропних речовин є єдиним джерелом його існування.

Крім того, на території України триває військова агресія з боку Російської Федерації, що часто створює невизначеність на кордонах України та позбавляє насамперед прикордонну службу України можливості здійснювати належний контроль за всією ділянкою державного кордону, отже, і пропуск громадян через кордон із дотриманням відповідних порядку та правил. Зазначена обставина не виключає можливості здійснення обвинуваченим спроб перетину межі військового зіткнення та залишитися на окупованій території України, що фактично виключить можливість його розшуку та притягнення до кримінальної відповідальності або взагалі надасть йому можливість залишити окуповану територію України та виїхати до Російської Федерації.

Зазначені обставини вказують на відсутність достатньо міцних соціальних зв`язків, свідчать про те, що ОСОБА_4 схильний до вчинення злочинів та підтверджують існування можливості ухилення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки тяжкість кримінальних правопорушень, в яких його обвинувачено, зібрані у справі докази та можливе покарання у разі доведення його вини, свідчать про те, що обвинувачений може вчинити спробу, направлену на переховування від суду та підтверджують існування ймовірності вчинення ним інших кримінальних правопорушень, а також про можливе продовження злочинної діяльності.

Крім того, причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаних злочинів також підтверджується показами свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , що свідчить про наявність реального ризику незаконного впливу на них з метою зміни показань на свою користь.

При встановленні наявності вказаного ризику впливу на свідків, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні як під час досудового розслідування, так і на стадії судового розгляду. Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За таких обставин, не будучи обмеженими у вільному спілкуванні із зазначеним колом осіб, обвинувачений може здійснити вплив на свідків з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі. З огляду на викладене та заслухавши думку учасників процесу, суд вважає за доцільне продовжити тримання обвинуваченого під вартою.

Продовжуючи дію такого запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не відпали, що також унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому, враховуючи вимоги ч.3 ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави буде в достатній мірі гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і не буде завідомо непомірним для нього.

Керуючись ст.177,178,179,182,183, 314-316 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000684 від 17.08.2024 року, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.307 КК України, у відкритому судовому засіданні суддею одноособово на 13 годину 45 хвилин 17.02.2025 року в приміщенні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області.

Викликати в судове засідання учасників кримінального провадження, явку яких визнати обов`язковою.

Продовжити запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 12 години 15 хвилин 06 лютого 2025 року по 12 годину 15 хвилин 5 квітня 2025 року.

Визначити ОСОБА_4 розмір застави у 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 134200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) грн.

Застава має бути внесена на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Кіровоградській області, отримувач коштів: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26241445; банк отримувача: ДКСУ м.Київ; код банку отримувача (МФО): 820172; рахунок отримувача: UA 0002505. Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно зі ст.182 КПК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000684 від 17.08.2024; застава за ОСОБА_4 ; найменування суду, що виніс рішення.

У разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави ОСОБА_4 з під варти звільнити.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 : прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Копію ухвали, до відома, направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», вручити прокурору та обвинуваченому

На ухвалу суду, в частині продовження строку тримання під вартою, може бути подано апеляцію до безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Знам`янського

Міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1