У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/6471/24

провадження № 1-кс/0285/1641/24

27 грудня 2024 року м. Звягель

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні ЄРДР №0001167 від 25.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна, яке було вилучено під час проведення огляду місця події 24.12.2024, а саме - на транспортний засіб марки ЗИЛ 131А з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з колодами деревини породи осика у кількості 55 штук.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 24.12.2024 приблизно о 15 годині 16 хвилин за адресою: вул. Костельна, 4, м. Баранівка, Звягельський район Житомирської області працівниками поліції було зупинено транспортний засіб марки ЗИЛ 131А з днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , що перевозив деревину без відповідних документів.

24.12.2024 в ході проведення огляду місця події в м. Баранівка, Звягельського району вилучено транспортний засіб марки ЗИЛ 131А з реєстраційним номером НОМЕР_1 та колоди деревини породи осика у кількості 55 штук.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001167 від 25.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Оскільки вилучене майно є речовим доказом, що зберігло на собі сліди, які можуть бути використані як докази, а також для проведення судових експертиз, у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав.

Власник майна та його представник проти задоволення клопотання заперечували. Посилались на те, що деривина отримана в результаті законної господарської діяльності. Подія та склад кримінального правопорушення відсутні. Арешт майна перешкоджає ФОП ОСОБА_3 здійснювати підприємницьку діяльність.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Арешт майна - це тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (ст.170 КПК). Він є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких допускається лише у випадку, коли слідчий, прокурор доведе наявність трьох необхідних складових, а саме, що 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Ініціатор клопотання, звертаючись до суду з вимогою про арешт майна зазначив, що метою останнього є збереження речових доказів та проведення судових експертиз.

Подане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та в ньому обґрунтовано зазначено про необхідність арешту майна, яке відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Згідно практики ЄСПЛ втручання у власність (користування) фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію транспортний засіб марки ЗИЛ 131А з реєстраційним номером НОМЕР_1 належить ОСОБА_3 .

Встановлено, що дана особа є фізичною особою-підприємцем та використовує автомобіль у господарській діяльності.

Згідно товарно-транспортної накладної, замовником перевезення деревини є ФОП ОСОБА_3 .

Документи, надані водієм, на думку прокурора, не підтверджують законність походження вантажу деревини.

Разом з тим, доказове значення самої деревини та засобу її перевезення є різним.

Прокурором не доведено наявність обставин, що зумовлюють необхідність позбавлення власника транспортного засобу права користування.

Починаючи з дня вилучення майна 24.12.2024 до дня вирішення клопотання про його арешт минув час, який є достатнім для фіксації доказової інформації, що має значення для розслідування даного кримінального провадження.

З огляду на наведене, враховуючи можливість використання вилученого майна як доказу у кримінальному провадженні, з метою збереження речових доказів, для проведення повного, всебічного, об`єктивного розслідування, існує необхідність вилучення та заборони використання деревини.

Транспортний засіб підлягає поверненню власнику на зберігання, із встановленням заборони його відчуження.

Таким чином буде дотримано вимоги правомірності втручання у право власності. Таке втручання є законним, відповідає суспільному інтересу та при цьому враховано розумність та співмірність (справедливий баланс) обмеження права власності завданням кримінального провадження, передбаченим ст. 2 КПК України, оскільки іншим чином неможливо збереження речових доказів.

Керуючись статтями 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення огляду місця події 24.12.2024, а саме - колоди деревини породи осика у кількості 55 штук, позбавивши власника і будь-яких осіб, які відповідно до чинного законодавства мають право відчуження, розпорядження, користування вказаним майном, зазначених прав на нього.

Накласти арешт на транспортний засіб марки ЗИЛ 131А з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 .

Встановити заборону відчуження зазначеного транспортного засобу.

Передати транспортний засіб марки ЗИЛ 131А з реєстраційним номером НОМЕР_1 на зберігання власнику ОСОБА_3 .

Заборонити власнику та іншим особам у будь-який спосіб розпоряджатися вищезазначеним транспортним засобом, в тому числі відчужувати або вчиняти будь-які інші правочини, а також змінювати зовнішіній вигляд (технічний стан).

Зобов`язати ОСОБА_3 надавати безперешкодний доступ до арештованого транспортного засібу, у разі необхідності проведення з використанням транспортного засобу будь-яких процесуальних (слідчих) дій під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні та/або під час судового розгляду.

Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду, яка передбачена ст. 382 КК України, а також про відповідальність, передбачену ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 31.12.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1