провадження № 1-кс/361/2441/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2024 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0002850 від 20 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.12.2024 до слідчого судді надійшло клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0002850 від 20 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, яке обґрунтовано наступним.

Слідчим відділом Броварського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0002850 від 20 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.12.2024 приблизно о 01 годині 20 хвилин за адресою: автодорога М-01 Київ-Чернігів 30 км, наряд Лемур-302 зупинив транспортний засіб марки «Volvo» моделі «FH», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за порушення Правил дорожнього руху, після чого останній задля не притягнення його до адміністративної відповідальності надав працівникам поліції неправомірну вигоду у сумі 500 грн, поклавши паперовий згорток із грошима до бронежилету співробітника поліції.

Так, 20 грудня 2024 року слідчим СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області проведено огляд місця події за адресою: автодорога М-01 Київ-Чернігів 30 км, в ході якого в бронежилеті працівника поліції виявлено та з бронежилета вилучено грошові кошти в сумі 500 гривень номіналом 500 гривень однією купюрою серії: ЄБ2186129.

Дані грошові кошти вилучено та запаковано до спеціального експертного пакету WAR1287752, який у присутності двох понятих опечатано та завірено усіма учасниками слідчої дії.

Постановою слідчого від 20 грудня 2024 року, вилучені під час огляду місця події 10 жовтня 2024 року за адресою: автодорога М-01 Київ-Чернігів 30 км, в ході якого в бронежилеті працівника поліції виявлено та з бронежилета вилучено грошові кошти в сумі 500 гривень номіналом 500 гривень однією купюрою серії: ЄБ2186129, які поміщено до спеціального пакету WAR1287752, визнано речовим доказам, оскільки вказані речі могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та можуть бути використані як докази факту чи обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Ініціатор поданого клопотання в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення телефонограми. Крім того просив розгляд клопотання проводити без виклику зацікавлених осіб та прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, враховуючи норми ст. 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі прокурора та володільця майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя дослідивши клопотання та додані на його обґрунтування матеріали, приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч. 1 ст. 171 КПК України передбачено загальний порядок звернення прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді.

Разом із тим, приписами ч. 2 ст. 64-2 КПК України передбачено, що процесуальний статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникає з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт.

У відповідності до положень ст. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Суд звертає увагу, що диспозиція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає відповідальність, саме за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Статтею 100 КПК визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, а ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України встановлює, що слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1ст. 98 КПК України.

З огляду на положення даних статей, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя вважає, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Крім того, слідчий суддя погоджується з тим, що з метою повного, всебічного

та неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення,

а також з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до переконання про задоволення клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст. 170, 171-174, 309, 372, КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0002850 від 20 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні під № 0002850 від 20 грудня 2024 року, шляхом позбавлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на відчуження, розпорядження та користування права на майно, а саме грошових коштів у сумі 500 грн. номіналом 500 грн. в кількості 1 штуки, серії: ЄБ2186129, які поміщено до спеціального пакету WAR1287752, вилучені під час огляду 20 грудня 2024 року за адресою: автодорога «М-01» Київ-Чернігів 30 км, а саме в бронежилеті співробітника поліції, з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6