Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1392/24
номер провадження 1-кп/368/187/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2024 року Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0001368 від 17.07.2024 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янка Нов-Волинського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 126-1 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- сторони обвинувачення - прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

- сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, в період часу з жовтня 2023 року по 21 червня 2024 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв відносно своєї дружини ОСОБА_5 психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в бік останньої, приниженні її честі та гідності.

Так, ОСОБА_3 , 27.10.2023, близько 22 години 00 хвилин, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявились у словесних образах потерпілої нецензурними словами, погрозах, що принижувало її честь та гідність, за що в подальшому постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 14.11.2023 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої умисні, злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 09.03.2024, близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявились у словесних образах потерпілої нецензурними словами та погрозах, що принижувало її честь та гідність, подальшому постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 02.07.2024 провадження по адміністративній справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків передбачених ст. 38 КУпАП.

В подальшому 21.06.2024, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявились у словесних образах потерпілої нецензурними словами та погрозах, що принижувало її честь та гідність, за що в подальшому постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 15.07.2024 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, 21.06.2024, приблизно о 22 годині 00 хвилин, продовжуючи свої умисні, злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , знову вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявились у словесних образах потерпілої нецензурними словами та погрозах, що принижувало її честь та гідність.

Таким чином, ОСОБА_3 умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 що призвело до психологічних (моральних) страждань останньої.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 22.08.2024 внаслідок психотравмуючих сімейних обставин (дій) у ОСОБА_5 зафіксовано комплекс негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та безпеку дітей, що призводить до погіршення її соціального функціонування та зниження якості поточного життя. Дії ОСОБА_3 призводять до психологічних страждань потерпілої.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 126-1 КК України визнав повністю та пояснив, що в дійсності його тричі притягували до адміністративної відповідальності, оскільки він вчиняв насильство психологічного характеру відносно своєї дружини. Зараз він примирився. Сильно шкодує за вчинене. Просив вибачення у потерпілої та більше такого вчиняти не буде.

Показання обвинуваченого у судовому засіданні не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення та добровільності визнання ним винуватості в інкримінованому йому діянні.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що в дійсності обвинувачений ОСОБА_3 , який є її чоловіком, вчиняв відносно неї домашнє насильство психологічного характеру. На даний час між ними налагодилися відносини. Обвинувачений просив у неї пробачення. Вона його пробачила. Щодо міри покарання, то просила призначити обвинуваченому міру покарання, що пропонує прокурор, але у мінімальному розмірі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюється, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим, потерпілою та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого, пояснення потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Це повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого, потерпілу та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 126-1 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, а саме: як вчинення домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань та погіршенні якості життя потерпілої ОСОБА_5 .

Таким чином, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується, обвинувачений винний та підлягає покаранню.

Обставини, які характеризують особу обвинуваченого.

Згідно паспорта НОМЕР_1, виданого 08 травня 1996 року обвинувачений ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кам`янка Нов-Волинського району Житомирської області, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.

Згідно вимоги про судимість № 4802/109/1603/02-24 від 17.05.2024 р. станом на 17.07.2024 року ОСОБА_3 є особою раніше не судимою.

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства Кагарлицької міської ради «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» обвинувачений ОСОБА_3 за наркологічною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - нарколога не перебуває.

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства Кагарлицької міської ради «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» обвинувачений ОСОБА_3 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.

Згідно характеристики, виданої старостою Переселенського старостинського округу виданої на жителя с. Переселення, Обухівського району, Київської області на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що гр. ОСОБА_3 зареєстрований та постійно проживає по АДРЕСА_1 . Одружений. Проживає разом із дружиною та її трьома дітьми від попереднього шлюбу. Учасник бойових дій (АТО). На даний час не працевлаштований. Стосунки в сім`ї напружені. Зловживає алкогольними напоями, влаштовує сварки у родині. Від жителів села неодноразово надходили скарги на спосіб життя ОСОБА_3 .

Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри та виду покарання.

Так, санкція ст. 126-1 КК України передбачає покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк, або позбавлення волі на строк до двох років.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України - нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , є нетяжким злочином.

При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України суд відносить щире каяття та визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України суд не вбачає.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При призначенні обвинуваченому покарання суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, а саме: вперше притягується до кримінальної відповідальності, має місце постійного проживання, є учасником АТО, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, думку прокурора щодо міри покарання обвинуваченому, а саме: призначення у виді пробаційного нагляду, думку потерпілої, яка погоджується із мірою покарання, але у мінімальному розмірі, а тому суд вважає, що належним та достатнім є призначення обвинуваченому покарання буде у виді пробаційного нагляду в межах санкції статті КК України.

Відповідно до положень ст. 59-1 КК України, покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: направлення для проходження програми для кривдників

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 91-1 КК України заходи, передбачені частиною першою цієї статті, застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку. Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.

Тобто, визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання.

Цивільний позов по справі відсутній.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

На підставі п.. 1-3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки протягом пробаційного нагляду:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4)виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальний захід у вигляді направлення його для проходження програми для кривдників строком на один місяць.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановлення ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що за ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду передбачена кримінальна відповідальність за ч. 3 ст. 389 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню: копії постанов про адміністративні правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , а саме: № 368/1637/23 від 14.11.2023, №368/616/24 від 02.07.2024 та № 368/1105/24 від 15.07.2024, які приєднано до кримінального провадження, після набрання вироком законної сили - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1