Справа № 192/3118/24
Провадження № 1-кп/192/103/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000011, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 жовтня 2024 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кам`яне Солонянського району Дніпропетровської області, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , має середню спеціальну освіту, одружений, не працює, не військовозобов`язаний, громадянин України, раніше судимий згідно вироку Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 будучи раніше судимим згідно вироку Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, достовірно знаючи що відповідно до Указу Президента України № 64/22 від 24 лютого 2022 року на території України впроваджено воєнний стан, який продовжено до теперішнього часу, 03 жовтня 2024 року о 16 годині 10 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , який належить потерпілому ОСОБА_5 , помітив відсутність власника та користувача домоволодіння, внаслідок чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Після цього ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою власної наживи, переконавшись, що за його діям ніхто не спостерігає і розуміючи, що вони є таємними для оточуючих, переліз через паркан, який перешкоджав вільному доступу, тим самим проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де помітивши відсутність господаря, взяв своїми руками автомобільний домкрат марки «MERCEDES BENZ», каталожний номер А (Type C639) вартістю 8 807 гривень 72 копійки, який визначив предметом свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_3 , тримаючи викрадене майно при собі, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши таким чином можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 8 807 гривень 72 копійки.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та надав суду показання, згідно яких він 03 жовтня 2024 року після обіду перебуваючи біля свого будинку АДРЕСА_1 вирішив зайти на подвір`я до свого сусіда, щоб погодувати собаку. Зайшов на територію сусідського домогосподарства з подоланням перешкоди паркану із сітки «рабиця», та після того як погодував собаку побачив біля будки домкрат, який вирішив взяти собі. Разом з домкратом повернувся до себе у двір та поклав його у дворі. Причину крадіжки не зміг пояснити.

Потерпілий ОСОБА_5 до суду не з`явився. Згідно заяви просив проводити судовий розгляду без його участі у зв`язку з тим, що він перебуває в зоні бойових дій. Просив призначити покарання на розсуд суду. Претензій до обвинуваченого не має (а.с.31).

З`ясувавши думку учасників провадження суд постановив проводити судовий розгляд без участі потерпілого, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину, кваліфікованого за ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується наступними письмовим доказами, які були досліджені судом, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 04 жовтня 2024 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_5 повідомив про те, що 04 жовтня 2024 року він виявив відсутність автомобільного домкрату та пошкодження камери відео нагляду;

-протоколом огляду місця події від 04 жовтня 2024 року з таблицею зображень до нього, згідно якого було оглянуто територію буд. АДРЕСА_2 , де було встановлено, що територія домоволодіння огороджена парканом з сітки «рабиця» (а.с.41-43);

-протоколом огляду місця події від 24 жовтня 2024 року з таблицею зображень до нього, згідно якого було оглянуто територію буд. АДРЕСА_1 , де було виявлено автомобільний домкрат марки «MERCEDES BENZ» каталожний номер А (Type C639) (а.с.45-47);

-заявою ОСОБА_3 від 24 жовтня 2024 року, згідно якої він добровільно видав працівникам поліції автомобільний домкрат марки «MERCEDES BENZ», каталожний номер А (Type C639) (а.с.48);

-постановою про визнання та приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів від 25 жовтня 2024 року, згідно якої було визнано речовим доказом автомобільний домкрат марки «MERCEDES BENZ», каталожний номер НОМЕР_1 (Type C639) (а.с. 50);

-інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якої власником будинку АДРЕСА_2 є ОСОБА_5 (а.с.52);

-постановою про визнання та приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів від 26 жовтня 2024 року, згідно якої було визнано речовим доказом інформаційний носій диск (а.с. 53);

-протоколом огляду від 26 жовтня 2024 року з таблицею зображень до нього, згідно якого було оглянуто диск з відеозаписом 5422902(1).mp4 подій, що мали місце 03 жовтня 2024 року за адресою: буд. АДРЕСА_2 . На відео зафіксовано, як ОСОБА_3 помітивши відсутність господаря будинку взяв автомобільний домкрат марки «MERCEDESBENZ», каталожний номер НОМЕР_1 (Type C639) та залишив місце вчинення кримінального правопорушення (а.с.54-59);

-протоколом огляду відео запису від 29 жовтня 2024 року, згідно якого було оглянуто диск з відеозаписом 5422902(1).mp4 (а.с.69-72);

-Висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/43395-ТВ від 25 жовтня 2024 року, згідно якого було визначено ринкова вартість досліджуваного об`єкту автомобільного домкрату марки «MERCEDESBENZ», каталожний номер А (Type C639), 2024 року випуску, без пошкоджень, станом на 03 жовтня 2024 року ринкова вартість 8 807 гривень 72 копійки (а.с. 60-62);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 29 жовтня 2024 року, з таблицею зображень до нього, під час якого ОСОБА_3 продемонстрував як він проник до території домоволодіння, де викрав автомобільний домкрат марки «MERCEDESBENZ», каталожний номер НОМЕР_1 (Type C639) (а.с.64-68).

Стосовно доведеності вини ОСОБА_3 суд вважає, що оскільки під час проведення слідчого експерименту обвинувачений на місці показував та відтворював обставини та механізм вчинення крадіжки, а також вказав місце, де це відбувалося, тому суд вважає, що такий протокол з огляду на положення ст. 95 КПК України є належним і допустимим доказом його винуватості.

Суд вважає, що показання обвинуваченого, а також досліджені судом письмові докази є узгодженими між собою та такими, що повністю доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Отже, відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку і прийшов до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті обставинами, які пом`якшують покарання вказано щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного, а також те, що він вину визнав в повному обсязі та повернув викрадене майно вважає, що в даній справі наявна обставина, яка пом`якшує покарання щире каяття.

Також суд вважає, що в даній справі відсутні обставини, які обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 4 ст. 185 КК України), особу обвинуваченого, який є раніше судимим за вчинення аналогічного умисного корисливого злочину, вчинив кримінальне правопорушення в іспитовий період згідно вироку Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2023 року, за місцем мешкання характеризується добре, в реєстрі наркологічних, психіатричних хворих не перебуває, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання не погоджується з висновком Досудової доповіді від 06 січня 2025 року (а.с.85-87) в частині можливості виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі та вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку не можливе без його ізоляції від суспільства, оскільки він вчинив злочин повторно, в період воєнного стану, з проникненням у сховище, що свідчить про те, що призначення покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2023 року за вчинення аналогічного злочину проти власності, не виправило його та він все ще залишається небезпечним для суспільства.

Тому суд вважає, що підстави для застосування правил ст.ст.69,69?,75 КК України відсутні.

На підставі викладеного, суд враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до вчиненого вважає, що йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавленні волі на строк п`ять років, про що також просив прокурор в дебатах.

Частиною 3 ст. 78 КК України передбачено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

При призначені остаточного покарання за сукупністю вироків, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 положення ч. 1 ст. 71 КК України, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення протягом іспитового строку, який був призначений йому вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2023 року, приєднавши частково невідбуту частину покарання у виді 1 місяця позбавлення волі до нового покарання та остаточно призначити покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

При вирішенні долі речових доказів суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно постанови про визнання та приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів від 25 жовтня 2024 року було визнано речовим доказом автомобільний домкрат марки «MERCEDESBENZ» каталожний номер А (Type C639), який слід повернути власнику потерпілому ОСОБА_5 .

Також постановою про визнання та приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів від 26 жовтня 2024 року було визнано речовим доказом інформаційний носій диск, який слід залишити на зберігання в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В обвинувальному акті у зазначено, що витрати на залучення експертів склали 1 591 гривня 80 копійок.

Вказані витрати підтверджуються Довідкою про витрати на суму 1 591 гривня 80 копійок, які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню стосовно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2023 року у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту початку його фактичного виконання.

Речові докази по справі: автомобільний домкрат марки «MERCEDESBENZ» каталожний номер А (Type C639) повернути власнику ОСОБА_5 ; інформаційний носій диск залишити зберігати в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_3 1 591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривня 80 копійок документально підтверджених витрат на залучення експерта в дохід державного бюджету.

Заходи забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , а саме запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та направити потерпілому.

Суддя ОСОБА_1