УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 березня 2025 року

м. Київ

справа № 1-17/03

провадження № 51-6002 км 18

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

перевірила касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 6 лютого 2025 року і

встановила:

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, Черкаський апеляційний суд 6 лютого 2025 року постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення його від відбування покарання в зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку апеляційного суду Черкаської області від 29 жовтня 2003 року.

Не погодившись із указаною ухвалою, постановленою в порядку ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), засуджений оскаржив її в касаційному порядку. Автор скарги просить на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК, скасувати оспорюване рішення і призначити новий судовий розгляд.

Перевіривши подану касаційну скаргу засудженого та копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.

За приписами п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується у визначених законом випадках.

Пунктом 21 ч. 1 ст. 3 КПК передбачено, що Верховний Суд є судом касаційної інстанції.

Провадження в суді касаційної інстанції здійснюється за правилами гл. 32 КПК. У цій главі міститься норма процесуального права, котра встановлює вичерпний перелік судових рішень, що належать до предмета перевірки в касаційному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. За визначенням у ст. 3 вказаного Кодексу кримінальне провадження охоплює досудове розслідування, судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Отже, у юридичному розумінні цих норм, ухвалене в порядку ст. 539 КПК рішення не належить до таких, що перешкоджають руху кримінального провадження.

Водночас зі змісту оспорюваної ухвали вбачається, що апеляційний суд розглядав питання, пов`язане з виконанням вироку, і прийняв рішення за правилами розд. VIII КПК «Виконання судових рішень». Згідно зі ст. 539 цього Кодексу, постановлена в порядку цієї статті ухвала не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, ураховуючи наведені положення Конституції України та статей 3, 424, 539 КПК у їх взаємозв`язку, оспорювана ухвала не належить до предмета перевірки в порядку касаційної процедури. А відтак, Касаційний кримінальний суд Верховного Суду не наділений процесуальними повноваженнями здійснювати перегляд оскарженої ухвали від 6 лютого 2025 року.

Наведений підхід узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду (далі - Велика Палата), відображеній у постанові від 23 січня 2019 року (справа № 738/1482/16-к). Як констатувала Велика Палата, ст. 539 КПК не передбачено касаційного перегляду судових рішень, постановлених на стадії виконання вироку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Тому необхідно відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 .

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

постановила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 6 лютого 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3