Справа № 2011/8324/12
Провадження № 1/638/7/25
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника цивільного
захисника ОСОБА_5
підсудного ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкова кримінальну справу за обвинуваченням :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Харкові, громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч. 5, 364 ч. 2, 366 ч. 2 КК України,
З 04.05.2012 в провадженні Дзержинського райсуду міста Харкова перебуває кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч. 5, 364 ч. 2, 366 ч. 2 КК України, судовий розгляд якої було призначено постановою Дзержинського райсуду м. Харкова від 21.05.2012.
Органом досудового слідства ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення, окрім вчинення злочину передбаченого ст. 191 ч. 5 КК України, також у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч. 2. 366 ч. 2 КК України, в тому що він займаючи посаду директора Повного товариства «Ломбард ЗАТ «Грантполіс» і компанія» та будучи посадовою особою, в період часу з 23.07.2010 по 25.10.2010 з метою отримання незаконної вигоди для себе та діючи в інтересах третіх осіб, склав підписав та видав договори фінансового кредиту № С-20/07-2010 від 23.07.2010, застави майна до нього № З-20/07/2010 від 23.07.2010 з відповідним додатком до договору, в яких зазначив дані, які не відповідають дійсності. Відповідно до умов зазначених договорів ОСОБА_6 надав ОСОБА_7 фінансовий кредит у розмірі 220331 гривен, повернення якого фактично не було забезпечено майном зазначеним у договорі застави, тим самим вчинив службове підроблення, після чого, зловживаючи владою та службовим положенням, надав вказівки приймальнику ПТ «Ломбард ЗАТ «Грантполіс» і компанія» ОСОБА_8 на складення видаткових касових ордерів на загальну суму 220331 гривен, що спричинило тяжкі наслідки для ПТ «Ломбард ЗАТ «Грантполіс» і компанія».
Вказані дії підсудного ОСОБА_6 органом досудового слідства кваліфіковані за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч. 2, 366 ч. 2 КК України, а саме як : зловживання владою чи службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки; службове підроблення, що спричинило тяжкі наслідки.
У судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 заявили клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч. 2, 366 ч. 2 КК Українита закриття в цій частині кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
При цьому підсудний ОСОБА_6 зазначив, що він свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч. 2, 366 ч. 2 КК України,визнає частково, наголошуючи на тому, що він не працює за станом здоров`я, на теперішній час має постійне місце мешкання, повторних кримінальних правопорушень не вчиняв, під час досудового розслідування та судового провадження від явки до органу досудового розслідування та суду не ухилявся, на час закінчення строків давності у розшуку не перебував.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання підсудного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 не заперечувала, наголошуючи на наявності підстав для закриття кримінальної справи в частині висунутого ОСОБА_6 обвинувачення у вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч. 2, 366 ч. 2 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. При цьому зазначила, що ОСОБА_6 повторних кримінальних правопорушень не вчиняв, під час досудового розслідування та судового провадження від явки до органу досудового розслідування та суду не ухилявся, на час закінчення строків давності у розшуку не перебував.
Представник цивільного позивача ТОВ «Астільба» ОСОБА_4 у судовому засіданні також не заперечував проти задоволення зазначеного клопотання сторони захисту, так як воно ґрунтується на приписах КПК України.
Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду та дослідивши матеріали кримінальної справи, вважає клопотання підсудного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 з приводу звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч. 2, 366 ч. 2 КК Українита закриття в цій частині кримінальної справи, обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що з 04.05.2012 в провадженні Дзержинського райсуду м. Харкова перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч. 5, 364 ч. 2, 366 ч. 2 КК України, судовий розгляд якої було призначено постановою Дзержинського райсуду м. Харкова від 21.05.2012.
В обвинувальному висновку зазначено, що інкриміновані ОСОБА_6 протиправні дії - злочини, передбачені ст.ст. 364 ч. 2, 366 ч. 2 КК України, були вчинені останнім в період з 23.07.2010 по 25.10.2010, а інкриміновані ОСОБА_6 протиправні дії - злочин, передбачений ст. 191 ч. 5 КК України були вчинені останнім в період з 25.10.2010 по 31.08.2011.
Приймаючи до уваги наведене, провадження у зазнаної кримінальної справі, здійснюється за приписами КПК України (в редакції Закону від 1960 року), оскільки відповідно до приписів ч. 2 ст. 3 КПК України, при провадженні в кримінальній справі застосовується кримінально-процесуальний закон, який діє відповідно під час дізнання, досудового слідства або судового розгляду справи.
Згідно до приписів п. 5 ч. 1 ст. 7-1 КПК України (в редакції Закону від 1960 року) провадження у кримінальній справі може бути закрито судом у зв`язку із закінченням строків давності.
Частиною 2 ст. 11-1 КПК України (в редакції Закону від 1960 року) передбачено, що суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.
Відповідно до змісту приписів ч. 1 ст. 282 КПК України (в редакції Закону від 1960 року), якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підстави для закриття справи, передбачені п.п. 5,6,7,8,9,10,11 ст. 6 і ст.ст. 7,7-2,8,9,10,11-1 цього Кодексу, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, а суддя постановою закриває справу у зв`язку із закінченням строків давності.
У судовому засіданні встановлено, що протиправні діяння, у вчиненні яких органом досудового слідства обвинувачується ОСОБА_6 , а саме вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч. 2, 366 ч. 2 КК України, мали місце в період з 23.07.2010 по 25.10.2010, тобто з 25.10.2010 на теперішній час минуло більше ніж 14 років.
Кримінальним кодексом України (в редакції Закону на момент вчинення злочинів) за вчинення протиправних діянь, передбачених ст.ст. 364 ч. 2, 366 ч. 2 КК України, передбачено альтернативне покарання, а саме : за ст. 364 ч. 2 КК України - позбавленням волі на строк від 3 до 6 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років; за ст. 366 ч. 2 КК України позбавлення волі на строк від 2 до 5 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 12 КК України (в редакції Закону на момент вчинення злочинів), вказані злочини відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено кримінальне покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 10 років.
Приписами п. 4 ч. 1, 2, 3 ст. 49 КК України (в редакції Закону на момент вчинення злочинів) передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули 10 років у разі вчинення тяжких злочинів, якими є злочини, передбачені ст.ст. 364 ч. 2, 366 ч. 2 КК України, відповідно до приписів ч. 4 ст.12 КК України.
Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
При таких обставина, з врахуванням приписів ч. 3 ст. 49 КК України, інкриміновані ОСОБА_6 протиправні дії - злочин, передбачений ст. 191 ч. 5 КК України, який було вчинено в період з 25.10.2010 по 31.08.2011, перервало перебіг строк давності, після вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч. 2, 366 ч. 2 КК України, а тому обчислення строку давності по вказаним злочинам починається з 31.08.2011, який на теперішній час становить більше ніж 13 років.
Згідно приписів ч.ч. 2, 3 ст. 4, ч. 1 ст. 5 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підсудний ОСОБА_6 раніше судимим не був та до кримінальної відповідальності не притягувався, не працює, на диспансерному обліку в МПНД та ОНД не перебуває, від явки до органу досудового розслідування та суду, на час спливу строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не ухилявся, після 31.08.2011повторних кримінальних правопорушень не вчиняв.
Крім того, підсудному ОСОБА_6 під час судового розгляду у судовому засіданні, судом була роз`яснена суть обвинувачення, яка була йому зрозуміла.
При цьому, підсудний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч. 2, 366 ч. 2 КК України визнав частково.
Суд вважає, що часткове, а не повне визнання підсудним ОСОБА_6 свої вини у вчиненні інкримінованих вищезазначених злочинів не має правового значення при вирішенні питання щодо звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі приписів ст. 49 КК України з наступних підстав.
За змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Суд зауважив, що відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.
Тому визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання.
Суд зазначає, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.
Суд вважає, що невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення. ( Зазначена правова позиція викладена у Постанові ККС ВС від 26.03.2020 у справі № 730/67/16-к, провадження № 51-6463км19).
У зв`язку з чим, суд вважає можливим звільнити підсудного ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч. 2, 366 ч. 2 КК України, так як з дня вчинення ним вказаних злочинів, сплинули передбачені законом строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, а саме відповідно 10 років, а кримінальну справу в цій частині у відношенні ОСОБА_6 закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України та ч. 1 ст. 282 КПК України (в редакції Закону від 1960 року).
На підставі викладеного ст.ст. 12, 49 КК України, керуючись ст.ст. 3, 7-1, 11-1, 280, 282 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання підсудного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч. 2, 366 ч. 2 КК Українита закриття в цій частині кримінальної справи у зв`язку із закінченням, передбачених ст. 49 КК України, строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -задовольнити.
ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч. 2, 366 ч. 2 КК Україниу зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 в частині вчинення злочинів, передбаченихст.ст. 364 ч. 2, 366 ч. 2 КК України, закрити.
Постанова суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.
Постанова постановлена в нарадчої кімнаті в одному примірнику.
Суддя: ОСОБА_1