Провадження 1-в/0274/131/25

УХВАЛА
Іменем України

07.01.2025 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника виправної колонії ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бердичеві заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Райківська виправна колонія (№73)» про умовно- дострокове звільнення,
ОСОБА_5 засуджений 26.08.2020 Коростишівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі позбавлення волі без конфіскації майна.
Знову засуджений 04.12.2020 Коростишівським районним судом Житомирської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі позбавлення волі без конфіскації майна.
Початок строку: 28.10.2023.
Кінець строку: 13.12.2025.
Засуджений ОСОБА_5 звернувся з заявою про умовно-дострокове звільнення, клопоче про розгляд справи без його участі.
Представник ДУ «Райківська виправна колонія №73» у судовому засіданні заперечував щодо застосування умовно - дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_5 .
Прокурор у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви засудженого, оскільки останній тільки почав ставати на шлях виправлення.
Засуджений ОСОБА_5 з 04.02.2021 відбуває покарання в ДУ „Райківська виправна колонія (№73)". Допустив шість порушень режиму тримання, за що чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі один раз поміщався до ДІЗО та два рази були проведені бесіди виховного характеру. Має чотири заохочення. Не працевлаштований, однак виявив бажання працевлаштуватися.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим певного строку покарання, який визначний в частині третій цієї статті, а також, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з п.п. 2, 17 роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.02 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці, тощо.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як визначено ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Разом з тим, сумлінна поведінка засуджених проявляється через призму їх неухильного дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання.
Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Позитивні зміни в поведінці засудженого ОСОБА_5 безсумнівно можуть свідчити, що засуджений стає на шлях виправлення, але характер його поведінки упродовж усього часу відбування покарання, в поєднані з попередніми судимостями засудженого, їх періодичністю та кількістю, не дають можливості констатувати факт, що він своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а його звільнення не призведе до появи небезпеки суспільству чи окремим громадянам.
Зазначені вище дані про особу засудженого та його поведінку за період відбування покарання у Державній установі «Райківська виправна колонія (№73)» свідчать лише про те, що на час звернення із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, засуджений почав ставати на шлях виправлення, але не довів свого остаточного виправлення.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та вважає заяву засудженого такою, що задоволенню не підлягає та є передчасною.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголошено 10.01.2025 о 12.00 год.
Суддя: ОСОБА_1