Справа № 592/275/25
Провадження № 1-в/592/71/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до нового закону № 3886-ІХ,

установив:

До Ковпаківського районного суду міста Суми надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до нового закону № 3886-ІХ.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 клопотання підтримали та просили задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 просила відмовити в задоволенні заяви, посилаючись на те, що вартість викраденого майна відповідно до вироку не підпадає під дію Закону №3886-ІХ.

Заслухавши думку засудженого, його захисника та прокурора суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з наданих ДУ «Сумський слідчий ізолятор» документів, ОСОБА_4 засуджений вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01.03.2023 за ч. 2 ст. 185 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Засудженому ОСОБА_4 визначено відбувати покарання в ДУ "Харківська виправна колонія (№43)".

За приписами ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Згідно з ст. 539 КПК України в разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу, клопотання може бути подане до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Як вбачається зі змісту клопотання засудженого, останній просить переглянути вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01.03.2023, на підставі якого він відбуває покарання у виді позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з ухваленням закону № 3886-ІХ.

09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-ІХ).

Закон № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

З огляду на викладене, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 74 КК України, п. 13 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до нового закону №3886-ІХ має вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Відповідно до витягу № 3.4/43-2023 з протоколу засідання № 43 від 10.10.2023 міжрегіональної комісії з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, засудженому ОСОБА_4 визначено вид установи виконання покарань: виправна колонія середнього рівня безпеки для чоловіків, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі. Визначено відбувати покарання в державній установі «Харківська виправна колонія (№ 43)».

Згідно з ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» слідчий ізолятор є установою для попереднього ув`язнення.

Установами виконання покарань є: кримінально-виконавчі установи, спеціальні виховні установи, слідчі ізолятори у випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 11 КВК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 КВК України виправні колонії виконують покарання у виді позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі.

Отже, клопотання засудженого про звільнення від кримінальної відповідальності має розглядатись за місцем відбування засудженим покарання, що є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зокрема ст. 537 і ч. 2 ст. 539 КПК України.

Ураховуючи те, що судове рішення щодо ОСОБА_4 набрало законної сили і останньому компетентним органом визначено відбувати призначене покарання у державній установі «Харківська виправна колонія (№ 43)», то в разі необхідності вирішення питання про приведення вироку у відповідність до нового закону, клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, повинно подаватись до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, тобто за місцем знаходження відповідного місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого перебуває державна установа «Харківська виправна колонія (№ 43)». Іншого порядку вирішення цього питання кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Керуючись статтями 7, 9, п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до нового закону № 3886-ІХ - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до Сумського апеляційного суду, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії судового рішення, через Ковпаківський районний суд міста Суми.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1