ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/119/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Хуліганство

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м.Харкова від 15 грудня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному 14 квітня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001487, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янська Харківської області, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Куп`янська Харківської області, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Київського районного суду м.Харкова від 15 грудня 2023 року засуджено:

- ОСОБА_8 за ч.2 ст.296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, приєднано невітбуте покарання за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 24 січня 2020 року у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, який згідно з ч.3 ст.72 КК України ухвалено виконувати самостійно.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням (іспитовим строком 2 роки), з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

- ОСОБА_10 за ч.2 ст.296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з випробуванням (іспитовим строком 2 роки), з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Згідно з вироком суду, 14 квітня 2020 року, близько 00:40 годин, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та інша особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись на балконі орендованої ними квартири АДРЕСА_4 побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_11 , який проїжджав під їхнім балконом на велосипеді. Діючи в групі між собою, з хуліганських спонукань, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, бажаючи продемонструвати своє явне нехтування до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, принизити та зневажити незнайомого їм ОСОБА_11 , вилили на нього рідину, за запахом схожу на пиво, на що останній запитав навіщо вони це зробили. Використовуючи правомірне запитання ОСОБА_11 , як привід для розв`язання конфлікту, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, бажаючи продемонструвати своє явне нехтування до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоствердитись за рахунок приниження іншої особи, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та інша особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи в групі між собою, вийшли на двір будинку АДРЕСА_5 і усвідомлюючи, що вони знаходяться у громадському місці, незважаючи на перехожих, а також те, що вони порушують громадський спокій у нічний час, безпричинно, з проявом особливої зухвалості, нанесли ОСОБА_11 ряд ударів кулаками рук та ногами, внаслідок яких він впав на землю, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою у бік потерпілого, після чого зайшли знову у вищевказану орендовану ними квартиру.

Потерпілий ОСОБА_11 , піднявшись на ноги, виявив відсутність у нього мобільного телефону торгівельної марки «Xiaomi Мі 28» і припустивши, що ним могли незаконно заволодіти ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, які безпричинно спричинили йому тілесні ушкодження, побачивши їх на балконі вищевказаної квартири, попрохав їх повернути належний йому мобільний телефон.

Почувши прохання потерпілого, до якого у той час підійшов ОСОБА_12 , раніше їм незнайомий, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, 14 квітня 2020 року біля 00:45 годин, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на хуліганські дії, почали ображати ОСОБА_11 та ОСОБА_13 нецензурною лайкою, принижуючи їх честь та гідність, після чого знову вийшли на вулицю з будинку і знаходячись у дворі біля будинку АДРЕСА_5 , діючи узгоджено між собою, спільно проявляючи особливу зухвалість, ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_11 та наніс йому три удари кулаками рук в обличчя, у той час як ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, безпричинно образили ОСОБА_13 нецензурною лайкою та пригрозили спричиненням йому тілесних ушкоджень, після чого ОСОБА_13 , побоюючись за своє здоров`я, почав тікати від агресивно налаштованих до нього осіб у бік будинку № 92/1 по. вул. Пушкінській в м. Харкові, а ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, погнались за ним, але не наздогнавши ОСОБА_13 , повернулись до будинку АДРЕСА_5 , де знаходився ОСОБА_10 , який у той час ображав нецензурною лайкою потерпілого ОСОБА_11 .

Потерпілий ОСОБА_11 у цей час запідозрив наявність у нього переламу передпліччя правої руки, про що повідомив ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, попрохавши їх залишити його у спокої. У відповідь на це, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, підійшов до ОСОБА_11 та схопив його за праву руку, спричинивши тому фізичний біль та страждання, відчувши які, потерпілий почав тікати, залишивши велосипед, на якому їхав до цього. Але ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, продовжуючи свої хуліганські дії, наздогнали ОСОБА_11 та знаходячись у громадському місці - на тротуарі між кіоском «Аттіка» та терміналом для поповнення рахунків, навпроти будинку АДРЕСА_6 , проявляючи особливу зухвалість, нанесли йому ряд ударів кулаками рук та ногами в область тулубу та обличчя, продовжуючи ображати його нецензурною лайкою, після чого залишили його біля проїжджої частині за вказаною адресою і направились до орендованої ними квартири АДРЕСА_7 .

В результаті хуліганських дій ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вчинених ними у нічний час, в групі між собою, був грубо порушений громадський спокій та порядок, відпочинок мешканців прилеглих до місця вчинення кримінального правопорушення будинків, а потерпілому ОСОБА_11 були спричинені наступні тілесні ушкодження: синці в правій навколоочній ділянці та на правому передпліччі, садна в правій лобній ділянці, в проекції правої виличної кістки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, в редакції внесених в неї змін, не оспорюючи висновки суду першої інстанції щодо доведеності обвинувачення та винуватості ОСОБА_8 , правову кваліфікацію його дій, вважає оскаржуваний вирок незаконним та таким, що підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування судом закону, який не підлягає застосуванню ч.1 ст.71 КК України. Просить виключити із мотивувальної та резолютивної частин вироку висновок та рішення суду про призначення ОСОБА_8 остаточного покарання за правилами ч.1 ст.71 КК України. Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст.296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням (іспитовим строком 2 роки). На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на те, що на даний час строк виконання вироку Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 24 січня 2020 року сплив, що унеможливлює застосування вимог ст.71 КК України.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, зваживши на доводи обвинуваченого та його захисника про законність судового рішення, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Мотиви суду

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається із вироку, суд встановив фактичні обставини кримінального провадження, дослідив докази та відповідно кваліфікував дії ОСОБА_10 та ОСОБА_8 за ч.2 ст.296 КК України.

Висновки суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, доведеності винуватості обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та правильності кваліфікації їх дій, які не оскаржувалися в апеляційній скарзі, згідно до ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування судом закону, який не підлягає застосуванню ч.1 ст.71 КК України, колегія суддів вважає, що вони заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Так, вироком Київського районного суду м.Харкова від 15 грудня 2023 року ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, приєднано невітбуте покарання за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 24 січня 2020 року у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, який згідно з ч.3 ст.72 КК України ухвалено виконувати самостійно. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням (іспитовим строком 2 роки), з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

На момент розгляду даного кримінального провадження, судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 правильно застосовані вимоги та правова формула, передбачені ч.1 ст.71 КК України.

Водночас, як убачається з матеріалів кримінального провадження та встановлено судом апеляційної інстанції, вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 24 січня 2020 року обвинувачений ОСОБА_8 був засуджений за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк 2 роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Дворічний строк давності виконання вказаного вироку суду з дня набрання ним чинності, сплив 24 січня 2022 року.

Закінчення встановлених у частинах 1, 2 статті 80 КК України строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому цим вироком покарання, з врахуванням положень частин третьої та четвертої цієї статті.

Покарання, строк давності виконання якого сплив відповідно до положень ст. 80 КК, не може бути приєднано до покарання, призначеного за новим вироком, при вирішенні питання про призначення покарання за сукупністю вироків відповідно до статті 71 КК.

Кримінальне правопорушення за оскаржуваним вироком обвинувачений ОСОБА_8 вчинив 14 квітня 2020 року, тобто після набрання чинності попереднього вироку Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 24 січня 2020 року та після спливу двох років виконання вказаного вироку, та перебіг давності виконання вироку з підстав, передбачених ч.4 ст.80 КК України не переривався.

Крім того, в матеріалах провадження відсутні дані і про те, що перебіг давності виконання вказаного обвинувального вироку щодо ОСОБА_8 зупинявся.

Отже враховуючи, що на даний час строк виконання вироку Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 24 січня 2020 року сплив, що унеможливлює застосування вимог ст.71 КК України та призначення ОСОБА_8 остаточного покарання за сукупністю вироків, а тому висновок та рішення суду про призначення ОСОБА_8 остаточного покарання за правилами ч.1 ст.71 КК України підлягає виключенню із мотивувальної та резолютивної частин вироку, про що слушно зазначає прокурор в апеляційній скарзі.

Така позиція узгоджується з правовим висновком, який міститься у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10 лютого 2025 року у справі № 229/207/24, провадження № 51 - 2789 кмо 24.

Поряд з цим, закінчення строків давності виконання обвинувального вироку Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 24 січня 2020 року, є невід`ємною підставою вважати обвинуваченого ОСОБА_8 таким, що відповідно до ч.2 ст.90, п.2-1 ч.1 ст.89 КК України не має судимості.

Враховуючи викладене вище, посилання на наявність судимості у ОСОБА_8 за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 24 січня 2020 року за ч.1 ст.125 КК України також підлягає виключенню з вступної частини оскаржуваного вироку, оскільки обвинувачений вважається таким, що не має цієї судимості в силу ст.89 КК України.

З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги прокурора слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому колегія суддів вважає за необхідне вирок суду в цій частині змінити на підставі п.2 ч.1 ст.413, ст.408 КПК України та виключити із мотивувальної та резолютивної частин вироку висновок та рішення суду про призначення ОСОБА_8 остаточного покарання за правилами ч.1 ст.71 КК України, а також виключити з вступної частини оскаржуваного вироку посилання на судимість обвинуваченого ОСОБА_8 за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 24 січня 2020 року.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 413 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Київського районного суду м.Харкова від 15 грудня 2023 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Виключити з вступної частини вироку посилання на судимість обвинуваченого ОСОБА_8 за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 24 січня 2020 року.

Виключити із мотивувальної та резолютивної частин вироку висновок та рішення суду про призначення ОСОБА_8 остаточного покарання за правилами ч.1 ст.71 КК України.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст.296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням (іспитовим строком 2 (два) роки).

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4