Провадження № 1-кс/344/8515/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківська клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження 0000031,-

В С Т А Н О В И В:

03.12.2024 року адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту автомобіля марки LAND ROVER RANGE ROVER AUTOBIOGRAPHY, 2024р.в., днз НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 , що був накладений в рамках кримінального провадження № 0000031 від 02.02.2024р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368-5 КПК України, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 10.06.2024р. у справі №344/10719/24.

В обґрунтування клопотання зазначив, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER AUTOBIOGRAPHY, 2024р.в., днз НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 є ОСОБА_4 .

07 листопада 2023 р. був укладений договір між ТОВ «Джі ЕЛ АР Львів» (Продавець) та ОСОБА_5 (Покупець), ОСОБА_4 (Платник).

Відповідно до п.1 даного договору Продавець зобов`язується продати автомобіль марки LAND ROVER, модель RANGE ROVER, рік випуску 2024, а Платник ( ОСОБА_4 ) оплатити вартість цього автомобіля. Покупець за умовами цього договору зобов`язувався прийняти автомобіль.

Пунктом 3.2. договору визначена вартість автомобіля в сумі 7 338 681,35 грн. Пунктом 4.3. договору визначено порядок оплати Платником вартості вказаного автомобіля.

На виконання вказаного договору, ОСОБА_4 , як Платником, здійснено на користь Продавця відповідні платежі, що підтверджується квитанціями долученими до клопотання.

Наведені вище платежі здійснені платником ОСОБА_4 з свого рахунку, що відкритий АКБ «Приватбанк». Джерелом походження вказаних коштів є здійснення Людерою підприємницької діяльності. Так, ОСОБА_4 займається підприємницькою діяльністю в США, є власником компанії Sonimava Trans LLC, яка займається перевезеннями. Відповідно до чинного законодавства США, власник компанії вправі на власний розсуд розпоряджатись коштами компанії після сплати компанією відповідних податкових зобов`язань. Таким чином, відповідно до виписки по картковому рахунку ОСОБА_4 від 05.06.2024р. за період з 01.01.2019р. по 05.06.2024р. на рахунок ОСОБА_4 було зараховано 1 489 503,54 дол. США.

Наведені в цьому клопотання пояснення з документальним підтвердженням свідчать, що грошові кошти, за які придбано автомобіль, належать ОСОБА_4 . Ці кошти не отримані ОСОБА_4 кримінально-протиправним шляхом. А відповідно, вказаний автомобіль не підпадає під вимоги ч.1 ст.98 КПК України та не може вважатись речовим доказом.

Крім того зазначає, що 09.08.2024р. ОСОБА_6 в межах кримінального провадження № 0000031 від 02.02.2024р. оголошено Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368-5 КК України (незаконне збагачення).

Як вбачається з змісту Повідомлення про підозру, ОСОБА_6 , в період з 11.11.2020р. по 06.09.2023р. перебуваючи на державній службі (начальник Державної екологічної інспекції Карпатського регіону) набув у власність активів вартістю 19 312 889,19 грн., що на 6500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян перевищує його законні доходи.

В Повідомленні про підозру Ладовському від 09.08.2024р. зазначається перелік рухомого та нерухомого майна, яке за версією органу досудового розслідування, було набуто ОСОБА_6 та/або членами його сім`ї в період з 11.11.2020р. по 06.09.2023р. Серед вказаного переліку майна відсутній автомобіль марки LAND ROVER RANGE ROVER AUTOBIOGRAPHY, 2024р.в., днз НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 . Відсутність вказаного автомобіля, як необґрунтованого активу в Повідомленні про підозру ОСОБА_6 в незаконному збагаченні свідчить про те, що орган досудового розслідування встановив, що вказаний автомобіль придбаний третьою особою ( ОСОБА_4 ) за власні кошти, які отримані ним без допомоги, впливу чи сприяння ОСОБА_6 . А отже, вказаний автомобіль не може вважатись необґрунтовано набутим ОСОБА_6 активом.

Наведене свідчить, що автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER AUTOBIOGRAPHY, 2024р.в., днз НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 був придбаний за кошти ОСОБА_4 , які він отримав внаслідок здійснення підприємницької діяльності в США.

Також, вважає, що жодний з пунктів ч.1 ст. 96-2 КК України не підлягає застосуванню до придбаного автомобіля.

Таким чином, обставини придбання вказаного автомобіля жодним чином не пов`язані з ОСОБА_6 , не мають жодного відношення до кримінального провадження, що відкрито з фактом ймовірного незаконного збагачення ОСОБА_6 та в межах якого ОСОБА_6 оголошено підозру. Також, вказаний автомобіль не може слугувати доказом у цьому кримінальному провадженні, оскільки був придбаний за кошти іншої особи ( ОСОБА_4 ), не пов`язаної з ОСОБА_6 та відповідно не має жодного доказового значення у цьому кримінальному провадженні.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримав вимоги клопотання та просив його задовольнити.

Слідчий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився. Подав письмові заперечення на клопотання, в яких просив відмовити в його задоволенні.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання, виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частина друга статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини третьої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено у частині одинадцятій статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, П`ятим слідчим віллідом (з дислокацією у м.Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000031 від 02 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368-5 Кримінального кодексу України.

Постановою від 05 червня 2024 року автомобіль марки LAND ROVER RANGE ROVER AUTOBIOGRAPHY, 2024 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000031 від 02 лютого 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 червня 2024 року накладено арешт із забороною користування та розпорядження, з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої спеціальної конфіскації, на наступне рухоме майно, що належить ОСОБА_5 : автомобіль марки LAND ROVER RANGE ROVER AUTOBIOGRAPHY, 2024 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 11.06.2024 року власником автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER AUTOBIOGRAPHY, 2024р.в., днз НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 є ОСОБА_4 .

На теперішній час у кримінальному провадженні № 0000031 від 02 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368-5 Кримінального кодексу України, не з`ясовані всі обставини події кримінального правопорушення, проводяться необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення обставин, які підлягають доказуванню.

Крім того, частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст.100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із ст.ст. 171-174 цього Кодексу.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

Заявником не доведено обставин, що арешт накладено необґрунтовано або в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба.

Оцінка доказів, зібраних в ході проведення досудового розслідування, не є предметом розгляду в рамках поданого клопотання.

Скасування арешту майна на даний час може зашкодити проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки слідчим призначена судова транспортно-товарознавча експертиза даного автомобіля.

Слідчий суддя вважає подане клопотання не доведеним на даній стадії досудового розслідування та передчасним.

Відтак, враховуючи вищенаведене та те, що заявником не доведено обставин, що арешт накладено необґрунтовано або у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, слідчий суддя вважає, що у задоволенні поданого клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 22, 98, 100, 169, 171, 173, 174, 303-309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1