Справа № 287/1804/24
УХВАЛА

"16" січня 2025 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого не з`явився

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Ємільчине кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від 01.06.2024 року стосовно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.128, ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2024 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000137 від 01.06.2024 року стосовно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.128, ч.1 ст.263 КК України, який відповідно до ухвали Житомирського апеляційного суду від 04.09.2024 року направлено для розгляду до Ємільчинського районного суду Житомирської області.

Ухвалою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 19.09.2024 по справі призначено підготовче судове засідання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 подав до суду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за статтею 128 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_6 на підставі статті 46 КК України.

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_7 про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності та за участі захисника адвоката ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засіданні не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі. Крім того, подав нотаріально засвідчену заяву про примирення з обвинуваченим ОСОБА_4 .

Прокурор не заперечив проти поданого клопотання, поклався на розсуд суду.

Дослідивши подане клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого за ст. 128 КК України та закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 128 КК України, вислухавши сторони кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Під вчиненням злочину вперше у ст. 46 КК України розуміється, що особа раніше не вчиняла будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, про що на практиці свідчить відсутність: в особи непогашеної або незнятої судимості за раніше вчинений злочин; кримінальної справи, порушеної у зв`язку із вчиненням особою будь-якого злочину. Особою, яка вперше вчинила злочин, з юридичної точки зору слід також визнавати особу, яка раніше хоч і вчинила кримінально каране діяння, але: була виправдана судом за пред`явленим обвинуваченням; була правомірно звільнена від кримінальної відповідальності; була реабілітована; була засуджена без призначення покарання або звільнена від покарання; відбула покарання за діяння, злочинність і караність якого усунена законом (відповідно до частин 3, 4 ст.88 КК України вона визнається такою, що не має судимості).

Поряд із цим, відповідно до обвинувального акту органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та нетяжкого злочину, передбаченого ст.128 КК України.

Відповідно до положень ст. 33 КК України, якщо особою вчинено два або більше передбачених різними статтями КК України кримінальних правопорушень, за жоден з яких її не було засуджено, вчинене визнається сукупністю кримінальних правопорушень.

Сукупність кримінальних правопорушень може бути ідеальною та реальною.

Ідеальна сукупність виникає, коли особа однією дією вчиняє одночасно два або більше злочинів, відповідальність за які передбачено різними статтями КК України. Ознаками ідеальної сукупності є вчинення злочину: а) одним діянням; б) в одному місці; в) одночасно; г) за наявності усіх необхідних ознак, передбачених двома чи більше різними статтями КК України.

Реальна сукупність злочинів має місце в тому разі, коли особа в різний час (окремими) діяннями вчиняє два або більше злочинів, які мають різні склади і кваліфікуються окремо.

Реальна сукупність має місце і в ситуації більш тісного взаємозв`язку злочинів складових реальної сукупності, а саме коли один злочин є умовою для вчинення іншого.

При цьому, з формулювання пред`явленого обвинувачення вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 спочатку у невстановлений досудовим розслідуванням день та час незаконно придбав та зберігав вибухові пристрої, бойові припаси та вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу, а потім 31.05.2024 близько 23 год діючи необережно, натиснув вказівним пальцем на спусковий гачок гвинтівки в момент, коли канал ствола був направлений у бік потерпілого ОСОБА_6 , та як наслідок здійснив один постріл з вказаної однозарядної гвинтівки у потерпілого, внаслідок чого було завдано необережне тяжке тілесне ушкодження.

Тобто, з пред`явленого обвинувачення вбачається, що з початку первинних протиправних дій ОСОБА_4 , які мають ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, пройшов певний час, після спливу якого обвинувачений вчинив вже інші протиправні дії, передбачені ст. 128 КК України, в результаті яких потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Умовою вчинення протиправного діяння, передбаченого ст. 128 КК України, були протиправні дії обвинуваченого, які мають ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Так, об`єктом злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, є громадська безпека в частині убезпечення від порушення правил обороту вогнепальної і холодної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв., тоді як об`єктом злочину, передбаченого ст.128 КК України, є здоров`я особи, тобто вбачаються різні об`єкти злочинів.

Суд зазначає, що обвинувачений ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, вчинив внаслідок скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто не вперше, що унеможливлює примирення з потерпілим згідно припису ст. 46 КК України, у зв`язку з відсутністю обов`язкової складової «вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину вперше».

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, зокрема, у постанові від 27 листопада 2018 року (справа№442/4031/17), постанові від 12 серпня 2020 року (справа №127/31068/19), постанові від 20 травня 2021 року (справа №761/12266/19).

Так, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні двох окремих кримінальних правопорушень, що становить реальну сукупність кримінальних правопорушень. Указане, у свою чергу, свідчить про те, що до нього не можуть бути застосовані положення ст. 46 КК України, а тому клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Таким чином, встановлені під час судового розгляду обставини є підставою для відмови в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та необхідність здійснення судового провадження в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 314- 317 КПК України, ст. 46 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого за ст. 128 КК України та закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 128 КК України, у зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим на підставі ст. 46 КК України, - відмовити.

Ухвала є обов`язковою для всіх учасників.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1