ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1182/25 Справа № 210/1213/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу дніпропетровської області від 25 грудня 2024 року у кримінальному провадженні №0000137 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, який займає посаду старшого стрільця-оператора 1 відділення 3 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», має на утриманні сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , осіб похилого віку на утриманні не має, мешкав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-03.12.1997 р. Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 141, ч. 3 ст. 142, ч. 2 ст. 206, ст. 42 КК України (в редакції 1960 р.) до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-01.04.2008 р. Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 188, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-23.09.2008 р. Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

-01.02.2012 р. Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 71 КК України до 1 року позбавлення волі;

-10.02.2012 р. Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-20.05.2013 р. Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

-29.08.2013 р. Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

-02.10.2013 р. Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

-19.02.2014 р. Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 , ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Судимість за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.02.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України, яким ОСОБА_8 засуджений до 3 місяців арешту, та за яким покарання відбув станом на момент пред`явдення обвинувачення погашена, однак вирок має значення для переривання строку погашення попередньої судимості

За вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.07.2022 року, яким ОСОБА_8 визнаний винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік, ОСОБА_8 в силу ст. 5, ч. 2 ст. 74 та ч. 3 ст. 88 КК України, з урахуванням Закону України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», визнано таким, що не має судимості,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу дніпропетровської області від 25 грудня 2024 року ОСОБА_8 визнано винним та призначено покарання за:

- за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі,

- за ч. 4 ст. 296 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначено ОСОБА_8 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Вирішено питання щодо: строку запобіжного заходу; початку строку відбування покарання; зарахування в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 04 лютого 2024 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку день за день; стягнення витрат на залучення експерта; долі речових доказів.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан.

Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022, строком на 30 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2119-IX від 15.03.2022.

Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.04.2022, строком на 30 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2212-IX від 21.04.2022.

Указом Президента України № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.05.2022, строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2263-IX від 22.05.2022.

Указом Президента України № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2500-IX від 17.08.2022.

Указом Президента України № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 листопада 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022.

Указом Президента України №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 лютого 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023.

Указом Президента України №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01 травня 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023.

Указом Президента України № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26 липня 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 2023 року 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Даний Указ затвердженого Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023.

Указом Президента України №734/2023«Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 листопада 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 3429-IXвід 08.11.2023.

Водночас, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президентом України видано Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації.

На виконання цього Указу Президента України та визначених завдань ІНФОРМАЦІЯ_3 12.01.2023 року з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 року підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, здійснено призов ОСОБА_8 на військову службу під час мобілізації, якого згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №12 від 28.01.2023 призначено на посаду обслуги 1-го відділення 2-го механізованого взводу 3-ї механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №98-рс від 23.05.2023 солдат ОСОБА_8 , призначено на посаду солдата резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15 жовтня 2023 року №212-РС солдата ОСОБА_8 , призначений на посаду старшого навідника 3-го відділення 3-го механізованого взводу 4-ої механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком для громадян України; ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до вимог ст. ст. 6, 9, 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, військової присяги, віддано служити «Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів начальників, беззастережно, неухильно, точно та у встановлений строк виконувати їх накази, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Незважаючи на це, солдат ОСОБА_8 усупереч вимог вищенаведеного законодавства, діючи з прямим умислом, та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання, став на злочинний шлях та вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставинах.

ОСОБА_8 , приблизно восени 2023 року більш точної дати встановити не вдалось, знаходячись в Донецькій області, на Лиманському напрямку більш точного місця встановити не вдалось ОСОБА_8 у ворожому окопі знайшов предмет, ззовні схожий на гранату «РГН», яку взяв до рук та поклав у кишеню, тим самим незаконно придбав, зберігав бойовий припас без передбаченого законом дозволу. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/104-24/5627-ВТХ від 20.02.2024 року надані на дослідження предмети є залишками після вибуху промислово виготовленої ручної наступальної гранати РГН, яка належить до категорії бойових припасів основного призначення, що застосовується у військовій галузі.

Надалі, ОСОБА_8 , 03 лютого 2024 року близько 20 години 40 хвилин, маючи при собі у кишені одягненої на ньому в той момент куртки, вибуховий пристрій гранату РГН, разом із знайомим ОСОБА_10 , знаходився біля під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , де зустрів раніше знайомого ОСОБА_11 . Після чого ОСОБА_8 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій та прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил на норм поведінки в суспільстві, розуміючи, що діє в умовах воєнного стану та у вечірній час доби, зневажаючи права інших громадян на відпочинок та на спокійне пересування вулицями та парковими зонаминаселеного пункту,діючи з особливою зухвалістю, створюючи реальну загрозу для життя і здоров`я громадян, утримуючи в руці предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а саме: ручну осколкову гранату РГН із запобіжною чекою та запобіжним важелем, усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи, що знаходиться у громадському місці, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, істотно порушуючи загальноприйняті правила поведінки у суспільстві, діючи умисно, з хуліганських спонукань,створюючи реальну загрозу для життя і здоров`я громадян, висмикнув чеку від ручної осколкової гранати РГН та кинув її у бік парку, яка в подальшому вибухнула, після чого з місця скоєння злочину зник.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані судом як кримінальні правопорушення, передбачені:

- ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками «придбання, зберігання, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу»,

- ч. 4 ст. 296 КК України за ознаками «грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень».

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оскаржуючи встановлені судом фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень, просить врахувати, що він обіймав посаду старшого стрільця-оператора 1 відділення 3 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», має на утриманні сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір похилого віку, яка мешкає в с. Мар`янське Дніпропетровської області, а також, що він проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого. Зазначає, що він був добровольцем, захищав Донецьку та Харківську області, і надалі має бажання служити та захищати в лавах Збройних Сил України державу в будь-яких військах, на будь-якій посаді.

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні обвинувачений підтримав свої апеляційні вимоги та просив звільнити його від відбування покарання на підставі ст.75 КК України або із направленням для проходження служби в лавах ЗСУ.

Захисник обвинуваченого підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого в повному обсязі, просила її задовольнити з підстав, наведених в ній.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вважаючи оскаржений вирок суду 1-ї інстанції відносно ОСОБА_8 законним та обґрунтованим, а питання обвинуваченого щодо бажання служити в Збройних Силах України передчасним.

Висновки суду:

Заслухавши суддю доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Встановлені судом 1-ї інстанції фактичні обставини та кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України в апеляційному порядку не оскаржуються.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці вимоги стосуються і рішення суду в частині обрання покарання.

За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Як вбачається з оскарженого вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 грудня 2025 року при обранні міри покаранні ОСОБА_8 у виді позбавлення волі судом належним чином враховано, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий умисний злочин. Обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків (офіційно не працевлаштований, не одружений, має сина на утриманні ОСОБА_9 , 2006 р.н.), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебував і не перебуває, за місцем проживання характеризується нейтрально, за місцем служби В/Ч НОМЕР_1 характеризується негативно, рахується таким, що залишив військову частину самовільно (Т.1, мат. кп, а.с. а.с. 114-134). Також судом належним чином враховано, що ОСОБА_9 неодноразово судимий, судимості не зняті та не погашені.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходив із меж, установлених у санкціях статей, що передбачають відповідальність за вчинені злочини, належним чином врахував положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 66 КК України не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України визнано - рецедив злочинів, вчинення злочину загальнонебезпечним способом, вчинення злочину особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Із врахуванням вказаних обставин суд 1-ї інстанції обґрунтовано обрав міру покарання у виді позбавлення волі, із врахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів обрав обвинуваченому покарання шляхом часткового складання покарань, призначених за окремі злочини. В цілому обрані вид і міра покарання є справедливи і достатніми для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З огляду на те, що ОСОБА_8 неодноразово засуджувався за вчинення умисних злочинів, скоєних в тому числі і під час іспитового строку при звільненні його від відбування покарання, відбував покарання у виді позбавлення волі, проте знов вчинив тяжкий умисний злочин, колегія суддів вважає не можливим виправлення обвинуваченого без реального відбування призначеного покарання. А тому вимоги обвинуваченого про застосування до нього правил ст.75 КК України задоволенню не підлягають.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду вважає передчасним клопотання обвинуваченого про його звільнення від відбування покарання для проходження служби в Збройних Силах України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні з 24.02.2022 року введений воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Згідно зі ст. 81-1 КК України, під час проведення мобілізації та/або дії воєнного стану до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, судом може бути застосовано умовно-дострокове звільнення для проходження ними військової служби за контрактом.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, передбачене цією статтею, не застосовується до осіб, засуджених за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, засуджених за вчинення умисного вбивства двох або більше осіб, або вчиненого з особливою жорстокістю, або поєднаного із зґвалтуванням або сексуальним насильством, або особливо тяжких корупційних кримінальних правопорушень чи засуджених за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 152-156-1, 258-258-6, частиною четвертою статті 286-1, статтею 348 цього Кодексу, а також до засуджених осіб, які згідно з підпунктом 1 пункуту 3 примітки до статті 368 цього Кодексу займали особливо відповідальне становище.

У разі застосування судом умовно-дострокового звільнення на підставі, визначеній цією статтею, така особа звільняється умовно-достроково від відбування лише основного покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом може бути застосовано судом, якщо засуджений виявив бажання проходити військову службу за контрактом та відповідає вимогам проходження військової служби за контрактом, визначеним статтею 21-5 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Тобто, розгляд питання про умовно-дострокового звільнення від покарання для проходження обвинуваченим військової служби за контрактом можливо лише в порядку виконання вироку після набрання ним законної сили.

Таким чином, апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, оскільки її вимоги не гуртуються на матеріалах провадження та законі.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які би тягли скасування вироку, колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 376, 405-419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 грудня 2024 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4