Номер провадження 1-кп/754/695/25
Справа№754/3162/25
Вирок

Іменем України

09 квітня 2025 року місто Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Деснянського районного суду міста Києва кримінальне провадження № 0000515, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2025 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, не заміжньої, працює в ТОВ «БІР-МАРКЕТ» продавцем-консультантом, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 30.01.2025 приблизно об 11 годині 00 хвилин, знаходячись разом із потерпілою ОСОБА_4 у кабіні ліфту в під`їзді № 1 будинку за адресою: місто Київ, вул. Милославська, 47-А, помітила в кишені куртки останньої мобільний телефон «iPhone 13, Starlight, 128 GB», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , і в цей час у неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, який введено з 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 16.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 20.05.2023 № 254/2023, від 26.08.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 № 271/2024, від 23.07.2024 № 469/2024, від 28.10.2024 № 740/2024 та від 14.01.2025 № 26/2025 строком на 90 діб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає та її дії є таємними для оточуючих, викрала із кишені куртки потерпілої ОСОБА_4 мобільний телефон «iPhone 13, Starlight, 128 GB», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 15499 гривень 75 копійок, у чохлі, який для потерпілої майнової цінності не становить, в який була вставлена сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ УКРАЇНА», яка для потерпілої майнової цінності не становить, та поклала його до своєї кишені куртки, в яку була одягнута.

Після цього ОСОБА_6 , утримуючи вказаний мобільний телефон «iPhone 13, Starlight, 128 GB», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , при собі в кишені куртки, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 15499 гривень 75 копійок.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні інкримінованого її злочину визнала повністю, щиро розкаялася та пояснила, що 30.01.2025 в проміжок часу між 11 - 12 год вона із подругою ОСОБА_7 зайшла до ліфту. У ліфті ОСОБА_7 повернулася до дзеркала та поправляла зачіску. В цей час ОСОБА_6 побачила в кармані у потерпілої мобільний телефон, який забрала собі. В подальшому ОСОБА_6 та потерпіла зайшли до магазину, де остання виявила відсутність мобільного телефону та провела ОСОБА_6 на зупинку громадського транспорту. Мобільний телефон ОСОБА_6 віддала знайомому, який здав його на розборку. Перед потерпілою вибачилася.

Також обвинувачена ОСОБА_6 підтвердила, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи щодо дати, місця, часу, мотивів, мети, способу вчинення, предмету посягання та його суми, які вона не оспорює.

Обвинувачена ОСОБА_6 не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що вона правильно розуміє зміст пред`явленого їй обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченій порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченої ОСОБА_6 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винної і обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Обвинувачена ОСОБА_6 раніше не судима, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом в КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «СОЦІОТЕРАПІЯ» не перебуває, під наглядом у лікаря - психіатра в КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» не перебуває, відшкодувала потерпілій матеріальну шкоду. Судом також враховується молодий вік обвинуваченої.

З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченої; позиції прокурора, яка просила визнати ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України; позиції захисника який просив суд, із застосуванням положень ст. 69 КК України, призначити ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі на строк два роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік; позиції обвинуваченої, яка погодилася з позицію захисника та просила суд призначити їй умовний термін покарання, суд призначає ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статті кримінального закону та вважає за можливе її виправлення без ізоляції від суспільства, відповідно до ст. 75 КК України.

При цьому наявність двох обставин, які пом`якшують покарання та обставин, які характеризують обвинувачену, на думку суду є достатніми для призначення ОСОБА_6 мінімального покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України із одночасним звільненням її від відбування покарання з випробуванням та недостатніми для одночасного призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, із одночасним звільненням її від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно вимог ст. 124 КПК України, з ОСОБА_6 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до вимог ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 не обирати.

Стягнути із ОСОБА_6 в доход держави процесуальні витрати в сумі 1193 грн. 85 коп., за проведення експертизи.

Речовий доказ в кримінальному провадженні: екран від телефону «iPhone 13» із шлейфами, акумуляторну батарею від телефону з логотипом «Apple» - повернути власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, негайно після його проголошення, вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору і не пізніше наступного дня надіслати потерпілій.

Суддя ОСОБА_1