Справа №:755/1004/25
Провадження №: 1-кс/755/874/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2025 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши скаргу ОСОБА_2 на постанову дізнавача ВД Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 30.11.2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005314 від 14.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

встановив:

12 березня 2025 року в провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову дізнавача ВД Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 30.11.2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005314 від 14.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

На обґрунтування скарги скаржниця зазначила, зокрема, що жодних повідомлень про стан досудового розслідування їй не надходило, та лише звернувшись самостійно до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, 06.03.2025 року нею було отримано копію витягу з вказаного кримінального провадження на двох аркушах та копію постанови про його закриття, яку вважає протиправною та просить скасувати.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, приходить до висновку про наявність підстав до повернення скарги, виходячи з наступного.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

У відповідності до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Зі скарги ОСОБА_2 вбачається, що 30.11.2021 року (більше трьох років) дізнавачем винесену постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005314 від 14.04.2016.

Заявниця ОСОБА_2 посилається на те, що вона, як потерпіла у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005314 від 14.04.2016, про наявність оскаржуваної постанови дізналася лише 06.03.2025 під час особистого звернення до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, оскільки жодних повідомлень про стан досудового розслідування їй не надсилав.

Проте, з Єдиного державного реєстру судових рішень було встановлено, що 23.01.2025 року Дніпровським районним судом м. Києва було розглянуто скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка була подана в інтересах ОСОБА_2 (справа № 755/1004/25, провадження № 1-кс/755/237/25).

Як убачається з тексту ухвали, 20.01.2025 року адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_2 , в порядку ст. 303 КПК України просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 30.11.2021 року, постановленому в рамках кримінального провадження № 0005314 від 14.04.2016. Скаргу обґрунтовував тим, що жодних повідомлень про стан досудового провадження ОСОБА_2 не надходило, про винесення оскаржуваної постанови дізнався отримавши відповідь на адвокатський запит від 06.01.2025 року.

Ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 23.01.2025 року набула законної сили 29.01.2025 року, в апеляційному порядку не оскаржувалась.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу заявниця подала до суду 12.03.2025 року, тобто, з пропуском встановленого строку звернення до суду, при цьому заявниця не порушує питання щодо поновлення строку на звернення до суду, з огляду на те, що про закриття кримінального провадження їй було відомо ще в січні 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Слід наголосити, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в кримінальному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, прогнозованості закону, а також стимулює учасників кримінального процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та використання своїх прав.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Тобто, виходячи з положень ст.ст. 22, 26 КПК України, на особу, яка подає скаргу покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею факту того, що скаргу подала особа, яка має на це право; скарга підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана у встановлений строк та на дію чи бездіяльність, що підлягають оскарженню до слідчого судді.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку про те, що строк для звернення до суду в порядку ст. 303 КПК України було пропущено і заявниця у своїй скарзі не порушує питання про його поновлення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається судом, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

За таких обставин слідчим суддею встановлено, що скарга підлягає поверненню скаржниці на підставі вимог п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, оскільки скарга подана з пропуском строку оскарження та ОСОБА_2 не порушується питання про його поновлення.

За змістом положень ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє особу на звернення до слідчого судді в порядку, передбаченого ст.ст. 303-304 КПК України, із відповідною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-304 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову дізнавача ВД Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 30.11.2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005314 від 14.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України - повернути особі, яка її подала.

Слідчим суддею роз`яснюється, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 діб з моменту отримання скаржником копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1