Житомирський апеляційний суд
Справа №295/509/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/114/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження №295/509/25 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 13 січня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, солдата військової частини НОМЕР_1 , неодруженого, дітей не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 21 год. 00 хв. 11 березня 2025 року,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою військової частини. Зазначає, що слідчій суддя не врахував, що ОСОБА_7 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, сприяє розкриттю злочину, являється військовослужбовцем, приймав участь в бойових діях, раніше не судимий, відшкодував потерпілому шкоду, а тому більш м`який запобіжний захід буде достатнім для виконання останнім своїх процесуальних обов`язків. Посилається на те, що ризики, на які послався слідчій у клопотанні, недоведені прокурором в судовому засіданні під час розгляду клопотання.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що т.в.о. заступника начальника СВ відділу поліції № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області звернувся до слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання т.в.о. заступника начальника СВ відділу поліції № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області послався на те, що в провадженні СВ ВП № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 11.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.01.2025 близько 16 годин ОСОБА_7 , зайшов до намету, що знаходиться на території військового табору військової частини НОМЕР_1 , що розташований поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , де на ліжку відпочивав ОСОБА_10 . В цей же день, час та місці, у ОСОБА_7 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень останньому. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 11.01.2025 близько 16 годин, перебуваючи у вказаному наметі, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій та їх наслідків, бажаючи їх настання, діючи умисно, тримаючи в правій руці ніж, наніс один удар в область живота ОСОБА_10 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого поранення черевної порожнини, з пошкодженням правої долі печінки.

12.01.2025 у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується доказами, які долученні до клопотання та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Також, т.в.о. заступника начальника СВ ВП № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області вважав, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 під тяжкістю можливого покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування, також підозрюваний може вчиняти спроби впливу на потерпілого та свідків, з метою зміни їх показань, побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій та в подальшому уникнення кримінальної відповідальності, та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме : шляхом неприбуття та несвоєчасного прибуття на вимоги слідчого чи суду, оскільки підозрюваний являється жителем іншої області України та немає постійного місця проживання, неодружений, на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність стримуючих факторів. Тому вважав, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, доведеність прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ст.177 КПК України та неможливість запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчій суддя дійшов висновку про задоволення клопотання т.в.о. заступника начальника СВ ВП № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області та застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в провадженні СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000033 від 11.01.2025 за фактом вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

12.01.2025 ОСОБА_7 в межах даного кримінального провадження було затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено пропідозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відносяться до категорії тяжкого злочину та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується доказами, які містяться в матеріалах клопотання т.в.о. заступника начальника СВ ВП № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області. Більш того, обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі сторона захисту не оспорює, оскільки в ній йдеться лише про застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Слідчим суддею також враховано доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме : можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Ризик можливого переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тяжкістю можливого покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого останньому кримінального правопорушення.

Ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні обґрунтовано тим, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчиняти спроби впливу на вказаних осіб з метою зміни останніми їх показань, побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій та в подальшому уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтований тим, що підозрюваний являється жителем іншої області України та немає постійного місця проживання, неодружений, на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність стримуючих факторів для запобігання вказаним ризикам.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , даних про особу останнього та доведеності ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є достатні підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної процесуальної поведінки.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, оскільки слідчим суддею проведено аналіз всіх ризиків та наведено переконливі мотиви доведеності прокурором наявності вказаних ризиків.

Доводи апелянта про те, що до підозрюваного може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, апеляційний суд також вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Не наведено обґрунтованих доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою і в апеляційній скарзі сторони захисту.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчім суддею не достатньо враховано особу обвинуваченого, який свою вину визнав, сприяв розкриттю злочину, являється військовослужбовцем, приймав участь в бойових діях, раніше не судимий, шкода відшкодована, колегія суддів безпідставними, оскільки вказані дані про особу враховано, але вказані дані не є переконливим аргументом для можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки це не стримало його від протиправної поведінки, відповідно до підозри.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 13 січня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.03.2025 без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :