Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/8495/24
У Х В А Л А

18.12.2024 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського РВП ГНУП в Закарпатській області, капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000763 від 17.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.246 КК України, про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ відділення поліції №1 Берегівського РВП ГНУП в Закарпатській області ОСОБА_3 здійснюючи досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000763 від 17.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.246 КК України, звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Клопотання обґрунтовується тим, що 16.12.2024 року, близько 18 години працівниками СРПП ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області за адерсою м. Виноградів, вул. І. Франка, було зупинено автомобіль марки «Мерседес» моделі «Спринтер», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 . В ході перевірки було виявлено у вантажному відсіку автомобіля стовбури деревини породи «акація», в загальній кількості близько 4 м.куб. При перевірці документів встановлено, що ОСОБА_4 дозвільної документації на її придбання і перевезення не має. Виїздом СОГ було проведено огляд в ході якого автомобіль марки «Мерседес» моделі «Спринтер», д.н.з. НОМЕР_1 , у вантажному відсіку якого знаходилась стовбури деревини породи «акація», в загальній кількості 4 м.куб., було вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в З/о.

Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000763 від 17.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

16 грудня 2024 року, слідчим відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУПН в Закарпатській області, ОСОБА_5 , в присутності понятих, було проведено огляд транспортного засобу марки "Mercedes-Benz", моделі «Sprinter 411 CDI» н.з. НОМЕР_1 , де у вантажному відсіку виявлено деревину породи "Акація", загальним об`ємом близько 4 м3, який знаходився припаркований на ґрунтовій дорозі неподалік АЗС «АМІС», що по вул. І. Франка в м. Виноградів. З місця події вилучено автомобіль марки "Mercedes-Benz", моделі «Sprinter 411 CDI» н.з. НОМЕР_1 , із деревиною породи "Акація", загальним об`ємом близько 4 м3, з метою збереження речового доказу.

Згідно постанови старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУПН в Закарпатській області ОСОБА_3 , від 17.12.2024, автомобіль марки "Mercedes-Benz", моделі «Sprinter 411 CDI» н.з. НОМЕР_1 , із деревиною породи "Акація", загальним об`ємом близько 4 м3 - визнано речовим доказом по кримінальному провадженні №0000763 від 17.12.2024, та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, що за адресою: м. Виноградів, вул. Миру, 57, з метою збереження речового доказу.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 26.03.2024 року, транспортний засіб марки "Mercedes-Benz", моделі «Sprinter 411 CDI» н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 , мешк. АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 172 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вказані речі є знаряддям вчинення вказаного кримінального правопорушення та необхідні для збереження речового доказу.

Не накладення арешту на майно може призвести до того, що власник майна знищить його, відчужить його іншим особам, що призведе до неможливості його дослідження у кримінальному провадженні.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 246 КК України, передбачено відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

В даному випадку вилучений автомобіль марки "Mercedes-Benz", моделі «Sprinter 411 CDI» н.з. НОМЕР_1 , із деревиною породи "Акація", загальним об`ємом близько 4 м3 - є засобом вчинення злочину та зберегли на собі його сліди.

Предметом кримінального правопорушення в даному випадку є деревина породи "Акація", загальним об`ємом близько 4 м3.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Більше того, відповідно до п.3 ч.1 ст.96-2 КК України - спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Статтею 96-1 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача.

Спеціальна конфіскація не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у цій статті, які згідно із законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю) або призначені для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Також, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

Не накладення арешту на майно, а саме заборони користування, розпоряджання майном може призвести до того, що власник майна, приховає, пошкодить, зіпсує, знищить, перетворить або відчужить його іншим особам, що призведе до неможливості їх дослідження у кримінальному провадженні.

Таким чином, з метою збереження речових доказів, призначення по ним відповідних судових експертиз, та з метою забезпечення спеціальної конфіскації необхідно накласти арешт на вказані речові докази.

Отже, виходячи з норм кримінального процесуального права, під час розслідування кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на майно автомобіль марки "Mercedes-Benz", моделі «Sprinter 411 CDI» н.з. НОМЕР_1 , із деревиною породи "Акація", загальним об`ємом близько 4 м3, без права на відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном, з метою збереження речових доказів, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони є доказом кримінального правопорушення у зв`язку із чим, просить подане клопотання задоволити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд поданого клопотання без його участі та проств таке задоволити.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 172 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Окрім цього, ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого, що майно, зазначене у клопотанні про арешт майна підпадає під критерії визначені ст.167 КПК України та може бути підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

1) призначалися для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

2) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

3) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За таких обставин клопотання про накладення арешту на майно є підставним та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речові докази, а саме автомобіль марки "Mercedes-Benz", моделі «Sprinter 411 CDI» н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 26.03.2024 року, належить ОСОБА_4 , мешк. АДРЕСА_1 , та деревину породи "Акація", загальним об`ємом близько 4 м3, які вилучено в ході проведення огляду місця події від 16.12.2024 року та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, що за адресою: м. Виноградів, вул. Миру, 57, у кримінальному провадженні №0000763 від 17 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, з метою збереження речового доказу та проведення слідчих дій.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу небуло подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1