ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 рокуСправа № 495/10986/24
Номер провадження 1-кп/495/123/2025

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгороді-Дністровському Одеської області кримінальне провадження, відомості про яке внесено 21.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001687 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особи без громадянства, уродженця м. Кишинів, Республіки Молдови, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, має на утриманні одну дитину, із середньою освітою, офіційно не правцевлаштованого, не депутата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним: ОСОБА_4 , достовірно знаючи, про те що на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", 24 лютого 2022 року Указом Президента України за №64/2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин строком на 30 діб, та наразі продовженого до 7 лютого 2025 року (тобто на момент вчинення злочину), будучі обізнаним, про місця можливого перетину державного кордону України, в невстановлений в ході слідства час, однак не пізніше 17.11.2024, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись раптово виниклим умислом, розробив злочинний план, який полягав в переправлені осіб призивного віку через державний кордон України, поза межами пунктів пропуску та поширення серед знайомих вказаної інформації.

З метою реалізації свого плану, ОСОБА_4 повідомив свого знайомого ОСОБА_6 , про можливість організувати його незаконний перетин державного кордону України до Республіки Молдова, в обхід пунктів пропуску, на що останній погодився.

В подальшому ОСОБА_6 повідомив про можливість незаконного перетину державного кордону України своїх знайомих ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , які виявивши бажання незаконно перетнути державний кордон України в обхід пунктів пропуску, самостійно зв`язались з ОСОБА_4 .

Продовжуючи організацію свого злочинного плану, ОСОБА_4 17.11.2024, в невстановлених в ході досудового розслідування час, за адресою: вулиця Кишинівська, 321, с. Молога, Білгород-Дністровський район, Одеська область біля магазину «Зустріч» повідомив ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 деталі свого злочинного плану, а саме те що 20.11.2024 вони повинні прибути до буд. АДРЕСА_2 де повинні будуть до 06:00 годин ранку переховуватись від співробітників ДПСУ, та в подальшому перетнуть державного кордну України.

Реалізуючи свій злочинний план, 20.11.2024 ОСОБА_4 попросив свого знайомого ОСОБА_9 (який не був обізнаних про злочинний план ОСОБА_4 ), на своєму автомобілі ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , підвезти його з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 до буд. АДРЕСА_2 , на що останній погодився.

В подальшому 20.11.2024 приблизно о 23:29 поблизу с. Руськоіванівка Білгород-Дністровського району Одеської області за координатами НОМЕР_5 в момент виходу з автомобіля та направлення до державного кордону з Республікою Молдова, ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 було затримано за спробу незаконного перетину державного кордону.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому щодо кількох осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

У судовому засіданні прокурором, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 28.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001687 оголошено угоду про визнання винуватості, укладену 11.12.2024 в м. Білгороді-Дністровському Одеської області між прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 471 КПК України.

Згідно даної угоди, прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 , за участю його захисника-адвоката ОСОБА_5 , дійшли згоди одо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 332 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному злочині.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_10 , а саме 5 (п`ять) років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, застосуванням ст. 76 КК України та покладенням на нього обов`язків визначених судом.

За змістом угоди, обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено та зрозуміло наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.332 КК України визнав повністю та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згідний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані вимоги законодавства, така укладена у його присутності, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в ній покарання.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили суд затвердити укладену угоду про визнання винуватості, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 11.12.2024 з наступних підстав.

Відповідно до правил ст. ст.468,469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, а також особливо тяжких злочинів, у випадках, передбачених п. п. 2, 3 ч. 4ст. 469 КПК України.

Подана на затвердження суду угода про визнання винуватості відповідає вимогам ч. 4 ст.469, ст.472 КПК України.

Суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, що виразився в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому щодо кількох осіб.

Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину та розкаюється у скоєному, повністю розуміє правові наслідки укладання та затвердження угоди, підтверджує, що укладення даної угоди сторонами є добровільним.

Укладення угоди сторонами дійсно є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обставин для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474КПК України судом не встановлено.

Узгоджене в угоді покарання обвинуваченого, на думку суду, відповідає тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, та є достатнім та необхідним для його виправлення й попередження вчинення інших кримінальних правопорушень.

Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 11.12.2024 м. Білгороді-Дністровському Одеської області між прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні міри покарання із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком суд також враховує, що ОСОБА_4 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженню не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме: арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.11.2024 слід скасувати.

Клопотань про зміну чи скасування раніше обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу до суду не надходило, а також судом не встановлено підстав для зміни чи скасування раніше обраного ОСОБА_4 , запобіжного заходу, а тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби слід залишити до набрання вироком законної сили.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314,373,374,473-476 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11.12.2024, укладену між прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 21.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001687.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставіст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3ст.76КК України покласти на ОСОБА_4 на період іспитового строку такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме:

арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.11.2024 на автомобіль марки ВАЗ 2103 бежевого кольору, реєстраційний номерний знак № НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки ВАЗ 2103 бежевого кольору, реєстраційний номерний знак № НОМЕР_1 - скасувати.

Речові докази:

- автомобіль марки ВАЗ 2103 бежевого кольору, реєстраційний номерний знак № НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 є ОСОБА_11 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки ВАЗ 2103 бежевого кольору, реєстраційний номерний знак № НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , котре належить ОСОБА_11 - повернути ОСОБА_9 .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання, а саме: АДРЕСА_1 у період часу з 22:00 години до 06:00 годинизалишити до набрання вироком законної сили.

Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

п.1 перебувати за місцем свого мешкання у період часу з 22:00 години до 06:00 години;

п.2 повідомляти службову особу або орган, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання, навчання та/або місця роботи;

Контроль за виконанням умов запобіжного заходу покласти на Білгород-Дністровський РВП ГУ Національної поліції в Одеській області.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі, нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, у якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1