Справа №443/158/25
Провадження №1-кп/443/56/25
УХВАЛА

іменем України

10 лютого 2025 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000100 від 02.10.2020, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жидачів, Львівської області, українця, громадянина України,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, одруженого, згідно ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що він, діючи умисно та маючи намір на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, а саме наркотичного засобу канабісу, обіг якого заборонено, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.2015 та «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2009 № 589, незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , точної дати та часу органом досудового розслідування встановлено не було, але не пізніше 01.10.2020, за невстановлених слідством обставин придбав наркотичний засіб канабіс, який переніс до місця свого проживання, що в АДРЕСА_1 та зберігав для особистих потреб, без мети збуту. 01.10.2020 в період часу з 10 год 05 хв до 11 год 32 хв, працівниками Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області, на підставі ухвали слідчого судді Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_7 від 04.09.2020, в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_3 , що за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні будинку було виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, яка знаходилася в паперовому згортку та двох полімерних пакетах.

Згідно висновку експерта надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження коричнево-зеленого кольору, яка міститься в трьох номерних полімерних пакетах містить тетрагідроканабінол і є канабісом, який віднесено до наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 5,59 грам.

Вищевказаний наркотичний засіб масою 5,59 грам, обіг якого заборонено, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та згідно Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», є більшим за невеликі розміри, який ОСОБА_3 зберігав, без мети збуту, до 10 год 05 хв 01.10.2020, тобто до виявлення та вилучення під час санкціонованого обшуку працівниками Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, без мети його збуту, тобто в його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

ОСОБА_3 подав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із з закінчення строків давності.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_3 , судом роз`яснено, що закриття кримінального провадження з наведеної вище підстави не є реабілітуючою обставиною.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі на підставі ст. 49 КК України. Також прокурор просив суд стягнути витрати на проведення експертизи з обвинуваченого в користь держави та знищити речові докази.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із з закінчення строків давності підтримали з мотивів наведених у ньому.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, обговоривши заявлене клопотання, суд вважає, що клопотання про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходив суд при постановленні даної ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Згідно пункту 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частин 1,4 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За змістом ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно з положеннями ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом.

У відповідності до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч.1 ст.49 КК України диференційовані строки давності, а саме: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку у пункту 2 цієї частини; десять років у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухиляється від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затриманням, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років ( ч.2 ст.49 КК України).

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч.3 ст.49 КК України).

Тобто, скоєння впродовж строку давності нового кримінального проступку чи нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років або менш суворі за видом заходи примусу, не впливає на перебіг диференційованих строків давності.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 02.02.2023 у справі № 735/1121/20.

Разом з цим, давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у ст.109-114-2, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частини першої ст.442 цього кодексу ( ч.5 ст.49 КК України).

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого та згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Під час звільнення від кримінальної відповідальності суд повинен з`ясувати думку щодо такого звільнення у особи, яка від такої відповідальності може бути звільнена. У постанові колегії суддів Першої судової палати ККС від 2 липня 2019 року (справа № 515/331/17, провадження № 51-27км19) зауважено, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи на відповідній підставі. Тобто, установивши обставини, що дають підстави для закриття справи, суд повинен їх дослідити і в разі згоди особи ухвалити рішення про її звільнення від кримінальної відповідальності.

Крім того, ВП ВС у постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Тобто, суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ч.1 ст.49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачене покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або пробаційного нагляду на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

У свою чергу поняття кримінального проступку наведене у ч. 2 ст. 12 КК України, за змістом котрого кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у вигляді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення строків давності, передбачених ч. 2 ст. 49 КК України.

Висновки суду за результатами вирішення питання про закриття кримінального провадження.

Суд переконаний, що є усі підстави для задоволення відповідного клопотання та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, як і для закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, на підставі пункту 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, оскільки в ході досудового розслідування встановлено наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також ту обставину, що ОСОБА_3 згідно ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що по кримінальному провадженні за №0000100 від 02.10.2020, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, станом на 09.02.2025 закінчилися строки давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності, передбачені ч.1 ст.49 КК України.

Крім того, при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішенням у справі «Грабчук проти України», відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується, а також рішенням у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», в якому зазначено, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення, термін позовної давності забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

При цьому відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Така відмова може призвести до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі вимог ст. 49 КК України, у зв`язку з чим вищезазначене кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України підлягає закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, що є нереабілітуючою підставою.

Вирішення інших питань, необхідних при постановленні ухвали.

Суд, у відповідності до ст. 100 КПК України, вважає за необхідне вирішити долю речових доказів, а саме: подрібнену речовину рослинного походження світло-коричневого кольору, яка є маковою соломою, що віднесена до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, масою 14,09 грам; подрібнену речовину рослинного походження коричнево-зеленого кольору, яка є канабісом, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, загальною масою 5,59 грам; пластичну речовину темно-коричневого кольору, яка є екстрактом канабісу, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, масою 0.28 грам; таблетку білого кольору, в якій виявлено трамадол, який віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, масою 0,0498 грам; таблетки рожево-бежевого кольору, які до наркотичних засобів не відноситься, слід знищити. Електронні ваги конфіскувати в дохід держави.

Частиною 2 ст.124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Частиною 1 ст.126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

ВП ВС у постанові від 17.06.2020 в справі №598/1781/17 дійшла висновку, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду.

Нормами КПК встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374КПК). Оскільки ст.126 КПК України визначено, що означене питання може бути вирішено й ухвалою суду. Відтак, ВП ВС у постанові від 17.06.2020 в справі №598/1781/17 зроблено висновок, що у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

У постанові від 29.09.2021 у справі №342/1560/20 (провадження №51-2331км21) та у постанові від 07.10.2021 у справі №584/800/20 (провадження №51-1800км21) ВС погодився з рішеннями судів попередніх інстанцій щодо необхідності відшкодування зазначених процесуальних витрат особами, кримінальне провадження щодо яких закрито, пославшись на те, що їх звільнено від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав і застосування більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє цих осіб від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертиз.

Закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 з нереабілітуючих підстав і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертизи 3/1892 від 22.12.2020 в розмірі 2 288 гривень 30 копійок.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20,провадження № 51-2331км21) та постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 лютого 2024 року (справа № 930/497/23, провадження № 51-4798км23).

Відтак, судові витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні, у розмірі 2 288 гривень 30 копійок, слід стягнути з ОСОБА_3 ..

Керуючись ст.ст. 49 КК України, 100, 284-286, 371-372, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 від 02.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 від 02.10.2020 стосовно ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - закрити на підставі ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речовий доказ: подрібнену речовину рослинного походження світло-коричневого кольору, яка є маковою соломою, що віднесена до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, масою 14,09 грам; подрібнену речовину рослинного походження коричнево-зеленого кольору, яка є канабісом, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, загальною масою 5,59 грам; пластичну речовину темно-коричневого кольору, яка є екстрактом канабісу, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, масою 0,28 грам; таблетку білого кольору, в якій виявлено трамадол, який віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, масою 0,0498 грам; таблетки рожево-бежевого кольору, які до наркотичних засобів не відноситься, які вилучено 01.10.2020 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 та відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 28.12.2020 визнано речовими доказами та приєднано їх в якості таких до кримінального провадження № 0000100 від 02.10.2020, та, які після проведення експертизи, поміщено в номерний полімерний пакет № 5318128, та відповідно до квитанції №002704 про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів вилучених з наркотичного обігу, передано на зберігання в гаражне приміщення № 3 Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області, яке спеціально відведене для тимчасового зберігання вилучених наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів - знищити.

дві електронні ваги, які вилучено 01.10.2020 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 та відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 28.12.2020 визнано речовими доказами та приєднано їх в якості таких до кримінального провадження № 0000100 від 02.10.2020, які поміщено в номерний полімерний пакет (INZ2037551), передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (одержувач: УДКСУ у Залізничному районі м. Львова, , р/р: 0003, МФО: 825014) судові витрати за проведення експертизи 3/1892 від 22.12.2020 в розмірі 2 288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень 30 копійок.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 10.02.2025 о 13 год 45 хв.

Повний текст ухвали складено 10.02.2025.

Головуючий суддя ОСОБА_1