Провадження № 1-кп/750/148/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові кримінальне провадження внесене 15.08.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002696 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Лип`янка Полтавського району Полтавської області, з середньою освітою, одруженої, маючої на утриманні неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючої (перебуває у декретній відпустці), раніше не судимої, фактично проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст.190 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України, уродженки смт. Велика Писарівка Великописарівського району Сумської області, без освіти, незаміжньої, маючої на утриманні неповнолітніх дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (дитина з інвалідністю з дитинства, потребує постійної сторонньої допомоги), не працюючої, раніше судимої : 04.02.2021 Дергачівським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч.1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; 11.06.2024 - звільненої із ДУ «Харківський слідчий ізолятор» по відбуттю покарання, фактично проживаючої за адресою АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст.190 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

встановив:

ОСОБА_3 близько 10 год 00 хв. 15.08.2024 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , прибула до будинку АДРЕСА_3 , де будучи обізнаною, що згідно Указу Президента №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом обману особи похилого віку ОСОБА_13 , проникла до її квартири АДРЕСА_3 , та в подальшому, перебуваючи в одній з кімнат квартири, користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з шафи грошові кошти в сумі 70 000 грн, які належать ОСОБА_13 , чим спричинили останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_3 близько 13 год.00 хв. 16.08.2024 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, прийшли до домогосподарства особи похилого віку ОСОБА_14 , що розташоване за адресою будинок АДРЕСА_5 , де повторно шляхом обману та зловживання довірою заволоділи грошовими коштами ОСОБА_14 в сумі 4 000 грн, номіналом по 500 грн, під приводом необхідності обміну грошових коштів на купюри нового зразка, повернувши потерплому сувенірні купюри, чим спричинили останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

ОСОБА_6 , діючи повторно, близько 10 год 00 хв. 15.08.2024 за попередньою змовою з ОСОБА_3 , прибули до будинку АДРЕСА_3 , де будучи обізнаними, що згідно Указу Президента №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом обману особи похилого віку ОСОБА_13 , проникли до її квартири АДРЕСА_3 , та в подальшому, перебуваючи в одній з кімнат квартири, користуючись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно викрали з шафи грошові кошти в сумі 70 000 грн, які належать ОСОБА_13 , чим спричинили останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_6 близько 13 год.00 хв. 16.08.2024 за попередньою змовою з ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, прийшли до домогосподарства особи похилого віку ОСОБА_14 , що розташоване за адресою будинок АДРЕСА_5 , де повторно шляхом обману та зловживання довірою заволоділи грошовими коштами ОСОБА_14 в сумі 4 000 грн, номіналом по 500 грн, під приводом необхідності обміну грошових коштів на купюри нового зразка, повернувши потерплому сувенірні купюри, чим спричинили останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнала частково, заперечила попередню згоду на вчинення нею кримінального правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_13 та повністю визнала вину у скоєнні злочину відносно потерпілого ОСОБА_14 . Показала, що вона приїхала разом зі свекрухою (обвинувачена ОСОБА_6 ) до міста Чернігова, щоб допомогти їй, зокрема, зняти квартиру, бо вона неграмотна. 15.08.2024 на вулиці зустріли бабусю із дідусем. З ними розмовляла ОСОБА_6 . Зайшли до квартири разом з бабусею (потерпілою). Гроші у бабусі не крала, домовленості про крадіжку у неї з ОСОБА_6 не було. Про крадіжку грошей у ОСОБА_13 дізналась, коли ОСОБА_6 їй дала 5000 грн і сказала, що ці кошти вона взяла у потерпілої. Гроші, які дала їй ОСОБА_6 , в сумі 5 000 грн вилучили у неї під час затримання. Про те, що у потерпілої було викрадено 70 тис дізналась вже при затриманні. Розмову ОСОБА_6 і потерпілої не чула, бо щось дивилась в телефоні. Стояла від них на віідстані 3-4 метри. Лише почула як бабуся (потерпіла) позвала їх випити кави. Вказала, що вона весь час була на кухні, а ОСОБА_6 і бабуся виходили із кухні до кімнати. Чула, як ОСОБА_6 сказала, що обмінюють зараз старі грошові кошти на нові, але не звернула на це увагу. Бабуся сказала, що коштів нема. ОСОБА_6 попросилась до вбиральні. Вона ( ОСОБА_3 ) весь час стояла біля столу, спиною до входу на кухню, але наполягає на тому, що видимість бабусі вона не закривала. Відволікала лише потерпілого ОСОБА_14 . Вказала, що гроші вона брала в руки, потім ставши за спиною ОСОБА_6 , остання передала їй гроші, вона їх взяла. Зазначила, що робила це не подумавши. Щодо зошиту, який у неї був вилучений, пояснила, що цей зошит знайшла в тролейбусі, використані сторінки вирвала, а чисті залишила, і записувала туди інформацію про знайдені для оренди квартири.

Обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнала частково, заперечила вчинення кримінального правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_13 за попередньою змовою з ОСОБА_3 .. Вказала, що вчинила даний злочин самостійно. Показала, що 14.08.2024 приїхала разом з Кочнєвою із Полтавської області до Чернігова, щоб передати «передачку» своєму чоловіку, який утримується в СІЗО. Їхали з пересадкою. ОСОБА_3 дзвонила щодо оренди квартири, оренду вони оплатили на три дні. 14.08.2024 в СІЗО не попали 15.08.2024 вони занесли продукти в СІЗО. Повертались додому. Зустріли бабусю (потерпіла ОСОБА_13 ) із дідусем, яким вона сказала, що їй погано із серцем. Бабуся запропонувала ліки, але вона сказала, що ліки є. Бабуся запропонувала випити кави. Прийшли на кухню. Бабуся дали їй випити води. Потім вона сказала, що зараз міняються грошові кошти. Хотіла поміняти справжні гроші на сувенірні. Бабуся сказала, що не знала, що відбувається такий обмін, що має 10 тис, і побігла в кімнату. Вона пішла за нею, але в кімнату не заходила, стояла в дверях. І побачила, що бабуся відкрила шафу, проте через низький зріст не дістала до полиці. Але побачила, що там лежить пакет. Потім, коли вже вийшли з квартири бабусі, то вона подивилась, що там більше ніж 10 000 грн, але ОСОБА_3 дала лише 5 тис. Решту грошей забрала собі. 45 тис перерахувала сину в Німеччину на лікування. Визнала, що у неї був умисел на вчинення шахрайства, умислу на вчинення крадіжки не було. Умисел викрасти кошти виник вже в квартирі. Про свій намір викрасти кошти вона ОСОБА_3 не повідомляла. ОСОБА_3 весь час була на кухні із бабусею. Щодо епізоду з потерпілим ОСОБА_14 , то показала, що гроші вона взяла у потерпілого в сумі 4 тис грн, перерахувала, а взамін повернула кошти із написом "сувенір".

Потерпіла ОСОБА_13 показала, що події відбувались 15.08.2024, це було свято. І вона разом з чоловіком, якого вона доглядає, вирішили пройтись на вулицю. По дорозі зустріли двох дівчат, які представились, сказали, що вони від влади. В руках одна жінка тримала блокнот, ручку, і сказала, що вони досліджують як живуть пенсіонери. Молодша жінка стояла у старшої за спиною, розмову не підтримувала. Потім жінка старша за віком сказала, що їй зле, і тоді вона (потерпіла) запросила їх додому, щоб дати ліки та випити каву. Вдома вона включила чайник, щоб гості випили кави. Потім пошукала для цієї жінки ліки і стала готувати каву. На столі лежав альбом із фотокартками. Жінка, молодша за віком, попросила подивитися альбом. Потерпіла дозволила і почала розказувати про своє життя. Жінка, старша за віком, попросилась до вбиральні. Не пам`ятає, чи ходила до вбиральні молода жінка. Двері до спальні і двері до вбиральні розташовані напроти. Молодша жінка дивилась весь час альбом, а доросла - бігала по хаті. Потім жінки відмовились від кави і пішли до дверей. Скільки часу жінки були в квартирі точно сказати не може, але десь хвилин 15-20. Обміняти гроші жінки не пропонували. Про гроші взагалі не було жодних розмов. Коли жінки пішли, то вона побачила, що шафа у спальні привідкрита і в ній все перевернуто і пакету, який лежав зверху, нема. В пакеті лежало 70 000 грн. На пакеті був напис «на упокоение». Вона одразу подзвонила в поліцію. Обвинувачених вона пробачила, просила їх звільнити, але з умовою, щоб таких речей вони більше не робили.

Потерпілий ОСОБА_14 показав, що в той день після обіду він був на вулиці, побачив, що йдуть дві красиві жінки. Почалась розмова за фальшиві кошти. Він повідомив їм, що має 4 тисячі гривень, а жінки сказали, що гроші треба подивитися, і ще додали, що грошей малувато у нього. Він приніс 4 тисячі гривень по 500 грн. Жінки порахували кошти по черзі, потім повернули йому кошти і пішли. Згодом сусідка сказала йому, що гроші в нього не такі. Претензій до них не має, гроші йому повернули, просив обвинувачених більше такого не робити.

Стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України, надані та досліджені в судовому засіданні наступні докази:

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.08.2024, відповідно до якого була прийнята заява ОСОБА_13 , яка просила притягнути до відповідальності двох невстановлених осіб жіночої статі, яких сама впустила до квартири, і які 15.08.2024 викрали грошові кошти в сумі 70 000 грн, які лежали у шафі спальної кімнати у пакеті;

-протокол огляду місця події від 15.08.2024 із додатком у вигляді фототаблиці, відповідно до якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_3 , та вилучено 2 таблиці зі слідами рук;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.08.2024, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_13 на фотознімку №3 впізнає жінку, котрій запропонувала допомогу та провела її до себе у квартиру, та після перебування у квартирі якої, виявила відсутність грошових коштів у сумі 70 000 грн., та котра перебувала з іншою жінкою. Впізнає за формою носа, губ, рота, розташуванням очей, формою вух та загальною сукупністю рис обличчя; та довідка до даного протоколу, згідно якої на фото №3 зображено ОСОБА_6 ;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.08.2024, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_13 на фотознімку №3 впізнає жінку, котру зустріла на шляху до автокооперативу №29, спільно з іншою жінкою, яких провела до себе у квартиру, де вони перебували разом 20 хвилин, а після залишення приміщення квартири жінками виявила відсутність грошових коштів у сумі 70 000 грн. Впізнає за формою носа, губ, розрізом та розташуванням очей, формою вух та загальною сукупністю рис обличчя; та довідка до даного протоколу, згідно якої на фото №3 зображено ОСОБА_3 ;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.08.2024, відповідно до якого ОСОБА_20 на фотознімку №3 впізнає жінку, котру він спільно з дружиною зустрів на сходах до кооперативу №29, яка була спільно з іншою жінкою, та яка просила про допомогу 15.08.2024 близько 10 год. Впізнає за формою носа, губ, рота, розрізом та розташуванням очей, формою вух та загальною сукупністю рис обличчя; та довідка до даного протоколу, згідно якої на фото №3 зображено ОСОБА_6 ;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.08.2024, відповідно до якого ОСОБА_20 на фотознімку №3 впізнає жінку, котру він спільно з дружиною ОСОБА_13 зустрів на сходах до гаражного кооперативу №29, та котра була спільно з іншою жінкою, яка просила про допомогу 15.08.2024 близько 10 год. Впізнає за формою вух, носа, розрізом та розташуванням очей, формою губ та загальною сукупністю рис обличчя; та довідка до даного протоколу, згідно якої на фото №3 зображено ОСОБА_3 ;

-постанова про призначення судово-дактилоскопічної експертизи від 17.08.2024, постанова про уточнення до постанови про призначення судово-дактилоскопічної експертизи від 10.09.2024 та висновок експерта від 19.09.2024 за №СЕ-19/125-24/11247 - Д, з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого досліджено сліди рук, вилучені з ОМП за адресою АДРЕСА_3 , та дактилокарти на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . За висновком експерта сліди пальців рук розмірами 20х25 мм, 13х17 мм, 10х13 мм та слід долоні руки розмірами 61х23 мм, вилучені під час проведення ОМП 15.08.2024 за адресою АДРЕСА_3 придатні для ідентифікації за ними осіб, що їх залишили. Слід пальця рук розміром 20х25 мм, залишений великим ральцем правої руки особи, заповненої на ім`я ОСОБА_6 . Слід пальця рук розміром 13 х17 мм, залишений вказівним пальцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 ;

-заява ОСОБА_14 від 16.08.2024, в якій він просить прийняти міри до двох невідомих раніше йому жінок, які 16.08.2024 близько 13 години шахрайським шляхом заволоділи його грошовими коштами в розмірі 4 000 грн;

-протокол огляду місця події від 16.08.2024 із додатком у вигляді фототаблиці, відповідно до якого було оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_5 , та вилучено фрагмент листка з рукописним текстом, 8 купюр номіналом по 500 грн, сліди пальців рук;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.08.2024, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_14 на фотознімку №3 впізнає особу, котра близько 13 год 16.08.2024 за адресою АДРЕСА_5 шахрайським шляхом заволоділа належними йому грошовими коштами у сумі 4000 грн. Впізнає за сукупністю рис обличчя, розрізом та кольором очей, формою брів, та довідка до даного протоколу, згідно якої на фото №3 зображено ОСОБА_6 ;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.08.2024, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_14 на фотознімку №3 впізнає особу, котра 13 год 16.08.2024 за адресою АДРЕСА_5 шахрайським шляхом заволоділа належними йому грошовими коштами у сумі 4000 грн. Впізнає за сукупністю рис обличчя, розрізом та кольором очей, формою брів, та довідка до даного протоколу, згідно якої на фото №3 зображено ОСОБА_3 ,

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.08.2024, відповідно до якого свідок ОСОБА_21 на фотознімку №3 впізнає особу, котра 13 год 16.08.2024 за адресою АДРЕСА_5 шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами у сумі 4000 грн. ОСОБА_14 . Впізнає за сукупністю рис обличчя, кольором очей, формою носа, та довідка до даного протоколу, згідно якої на фото №3 зображено ОСОБА_6 ;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.08.2024, відповідно до якого свідок ОСОБА_21 на фотознімку №3 впізнає особу, котра 13 год 16.08.2024 за адресою АДРЕСА_5 шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами у сумі 4000 грн. ОСОБА_14 . Впізнає за сукупністю рис обличчя, кольором очей, формою носа, та довідка до даного протоколу, згідно якої на фото №3 зображено ОСОБА_3 ;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.08.2024, відповідно до якого свідок ОСОБА_22 на фотознімку №3 впізнає жінку, котра орендувала у неї квартиру з 14.08.2024 по 15.08.2024 за адресою АДРЕСА_8 . Впізнає за сукупністю рис обличчя, формою вилиць, брів та носа, та довідка до даного протоколу, згідно якої на фото №3 зображено ОСОБА_3 ;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.08.2024, відповідно до якого свідок ОСОБА_22 на фотознімку №3 впізнає жінку, котра орендувала у неї квартиру з 14.08.2024 по 15.08.2024 за адресою АДРЕСА_8 . Впізнає за сукупністю рис обличчя, формою губ, очей, носа, та довідка до даного протоколу, згідно якої на фото №3 зображено ОСОБА_6 ;

-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.08.2024, відповідно до якого 17.08.2025 о 00 год 25 хв. було затримано ОСОБА_3 ,

-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.08.2024, відповідно до якого 17.08.2025 о 00 год 25 хв. було затримано ОСОБА_6 ;

-протокол огляду документу від 20.09.2024, відповідно до якого слідчим було оглянуто 5 фрагментів відеозапису з проведення обшуку за адресою м.Бровари, вул. Гагаріна, 28 Київської області у готелі «Гранд Спорт», номер 201, за якими встановлено, що вказаний готельний номер являє собою однокімнатне житлове приміщення, біля правої та лівої стінки якого наявні два односпальні ліжка. На правому ліжку у сидячому положенні знаходиться підозрювана ОСОБА_6 , ліворуч від якої на поверхні ліжка, наявна жіноча сумка чорного кольору з наявним візерунком ромбовидної форми з текстовими надписами світлого кольору, розділена на три кишені, які замикаються за допомогою блискавки. На запитання слідчого до підозрюваної ОСОБА_6 остання повідомила, що вказана сумка належить їй. При відкритті вказаної сумки в середині якої був наявний гаманець коричневого кольору, з наявною застібкою у вигляді блискавки, при відкритті якого були наявні готівкові кошти : 7 купюр номіналом по 500 грн, 2 купюри номіналом по 1000 грн, 1 купюра номіналом 50 грн, 3 купюри номіналом по 20 грн. При відкритті другої кишені вищевказаної суми наявна «квитанція до особового касового ордера №1358 від 15.08.2024, прийнята від ОСОБА_6 , особовий рахунок ОСОБА_23 , 1989 р.н. у сумі 1000 грн». На лівому ліжку у сидячому положенні знаходиться підозрювана ОСОБА_3 , ліворуч від якої на поверхні ліжка, наявна жіноча сумка білого кольору, поряд з якою були наявні наступні речі : зошит у клітинку, на обкладинці якого наявне зображення у вигляді цуценя, при відкриття якого на першій сторінці наявний рукописний текст наступного змісту : «АДРЕСА_13» «Козацька» «Незавісімості» «Міхновськая» «Район Гая» «Приходько» «Проспект Грушевського» «24А» «Вена Голівуд» «Рокосовського» «Чершва». На запитання слідчого до підозрюваної ОСОБА_3 , що вона може пояснити з приводу вказаного зошиту, остання повідомила, що знайшла вказаний зошит у тролейбусі». На наступній сторінці у верхньому лівому кутку вказаного зошиту наявний рукописний текст із зазначенням номеру мобільного телефону « НОМЕР_1 », наступна сторінка - наявний рукописний текст «НОМЕР_4». При відкритті гаманця, котрий був наявний серед речей на ліжку були наявні готівкові кошти : 1 купюра номіналом 200 грн, 1 купюра номіналом 20 грн. При перегляді вмісту вказаної сумки в одній із внутрішніх кишень були наявні готівкові кошти : 2 купюри номіналом по 1000 грн, 6 купюр номіналом по 500 грн. ;

-протокол про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відео зв`язку, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 16.08.2024, відповідно до якого представником ТОВ «Альянс-Маркет» ОСОБА_24 було надано оптичний диск із записами з камер відеоспостереження за адресою м. Чернігів, вул. Мартина Небаби, 100;

-протокол огляду від 16.08.2024, відповідно до якого було оглянуто оптичний СД-диск із записами з камери зовнішнього відеоспостереження, розташованої на фасаді будинку №100 по вул. Мартина Небаби в м.Чернігові. При перегляді встановлено, що у період часу з 09 год 30 хв. 35 сек по 09 год 30 хв. 44 сек 15.08.2024 по проїзджій частині у напрямку пішохідної доріжки та напівкруглої вимощеної цеглою прибудинкової території з скошеною травою, з права від ганку будівлі будинку №100 рухаються три особи, які в подальшому йдуть за фасад будівлі та зникають з зони видимості камери відеоспостереження. Особа №1 - жінка, середньої статури, темноволоса, одягнена в білу кофту, світлі штани та кросівки. Особа №2 - жінка середньої статури, світловолоса, одягнена в білу кофту, темні штани. Особа №3- жінка, худорлява, волосся зібрано в хвіст, світла кофта, мається темна сумка жіноча, штани світлі, кросівки білі;

- протокол про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відео зв`язку, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 17.08.2024, відповідно до якого представником автокооперативу №29 за адресою м.Чернігів, вул. П`ятницька, 131 було надано оптичний диск із записами з камер відеоспостереження за адресою м. Чернігів, вул. П`ятницька, 131;

-протокол огляду оптичного диска із записами з камери зовнішнього відеоспостереження, розташованої на фасаді будинку №14 по вул. Мачеретівська в м.Чернігові, згідно із яким на записах о 11 :53 :06 на записі фігурують дві невідомі особи жіночої статі. Особа №1 - жінка, на вигляд 45-50 років, високого зросту, середньої тілобудови, волосся сивувате, ззаду закручене у хвіст світлою резинкою, риси обличчя притаманні особам ромської національності. Одягнута в білу футболку, юбку синю білу клітинку, на ногах білі сандалії, через праве плече чорна сумка з білими візерунками та візуально зображеними двома відділами. Особа №2 - жінка на вигляд 30-35 років, худорлявої тілобудови, волосся темне, закручене у хвіст, риси обличчя розгледіти важко, на очах маються темні окуляри. Одяг - чорна футболка, чорні окуляри. Далі Особа №2, знаходячись біля відкритої хвіртки, тримає лівий лікоть під кутом та притримує двері. Особа №1 вже знаходиться у дворищі будинку АДРЕСА_5 та рухається вздовж металевого рищітчасткого паркану до будинку. Рух відбувається в період часу з 11:53:06 по 11:53:12 16.08.2024. об 11:53:12 Особа №1 підходить до одностворчатої рищітчастої хвіртки з металевим каркасом, без будь-якого запираючого пристрою, через яку здійснюється вхід на ганок та до вхідних дверей будинку №14 . На вимощеному каменем порозі мається гумовий килим для ніг. Над хвірткою під навісом наявна камера відеоспостереження. Остання відкриває хвіртку та проходить до дверей будинку. Дані події відбуваються у період часу з 11:53:13 до 11:53:17. При огляді файлу «2024-08-16 at 17.04.10» виявлено, що у верхній правій частині екрану мається позначення дати та часу «2024.08.16 11:54:08». В нижній лівій частині мається запис «улица». Особа №2 - жінка, на вигляд 30-35 років, худорлявої тілобудови, волосся темне, закручене у хвіст світлою резинкою, на очах маються темні окуляри. Одяг - чорна футболка з написом в районі грудної клітки, окуляри чорні, джинси синього кольору, приталені, кросівки - білі, сумка жіноча, білого кольору, на правому плечі. В період часу з 11:54:08 по 11:54:13 16.08.2024 Особа №1 виходить із будинку та зачиняє за собою хвіртку. Особа №2 підходить до неї та поки Особа №1 починає свій рух в протилежну від входу до двору строну між житловим будинком зліва та господарчою спорудою справа, яка частково покрита виноградною лозою. Особа №1 йде попереду, Особа №2 - позаду. Рух Особи №1 триває з 11 :54:13 по 11:54:15. Рух Особа №2 триває з 11:54:13 по 11:54:24;

-протокол обшуку від 17.08.2024, відповідно до якого було здійснено невідкладний обшук за адресою вул. Гагаріна, 28 м. Бровари Київської області, готель «Гранд Спорт», номер 201 , у ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , в ході якого вилучено мобільний телефон Redmi Note 8» з двома сім-картами, мобільний телефон марки «Redmi 13 С» бірюзового кольору з двома сім-картами, грошові кошти в сумі 6610 грн, грошові кошти в сумі 5220 грн, зошит з чорновими записами, банківську картку «Ощадбанк». Також був проведений особистий обшук осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , під час якого нічого вилучено не було;

-протокол проведення слідчого експерименту від 17.09.2024 за участю потерпілої ОСОБА_13 , із додатком у вигляді диску, під час якого потерпіла детально розповіла події, які трапились із нею 15.08.2024,

-протокол проведення слідчого експерименту від 23.09.2024 з додатком у вигляді відеозаписів за участю підозрюваної ОСОБА_3 , в присутності її захисника адвоката ОСОБА_12 . Зокрема, ОСОБА_3 повідомила, що прибула до міста Чернігова 14.08.2024 разом зі своєю свекрухою ОСОБА_6 , щоб допомогти їй передати продукти харчування та речі її знайомому, котрий утримується в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор». Заселились у орендованій квартирі. 15.08.2024 занесли необхідні речі та продукти харчування в СІЗО та вирушили пішки через двори будинків до зйомної квартири. Проходячи через гаражний кооператив та підіймаючись вгору бетонними сходами, котрі ведуть з гаражного кооперативу вони зустріли невідомих чоловіка та жінку похилого віку, з якими зав`язалась розмова. Зазначений чоловік та жінка прямували до гаражного кооперативу. В ході розмови літня жінка запропонувала їм пройти до неї в квартиру випити каву, на що останні погодились та пішли до квартири літньої жінки, а чоловік пішов до кооперативу. Зайшовши до квартири жінки, остання запропонувала пройти на кухню, де поставила кип`ятити воду, а також запропонувала переглянути фотоальбом. ОСОБА_6 пропросила літню жінку скористатись вбиральнею, а вона ( ОСОБА_3 ) залишилась на кухні. Через декілька хвилин ОСОБА_6 повернулась на кухню та повідомила, що їм необхідно йти, після чого літня жінка провела їх до виходу з квартири. Відійшовши від будинку, ОСОБА_6 передала їй грошові кошти в сумі 5000 грн, повідомивши, що вказані кошти взяла з квартири жінки. В подальшому 16.08.2024 після того, як вона спільно з ОСОБА_6 занесли чергові продукти та речі знайомому ОСОБА_6 в СІЗО, вони вирушили до орендованої квартири пішки через сектор приватних домогосподарств. Проходячи повз територію одного з приватних домоволодінь ОСОБА_6 зустріла одну невідому жінку похилого віку та запитала чи є тут пенсіонери та люди похилого віку, на що невідома жінка вказала на будинок, в котрому проживає чоловік похилого віку. Підійшовши до вказаного невідомого будинку вони постукали у двері будинку, де до них вийшов літній чоловік, вони представились співробітниками соціальної служби та запропонувати замінити старі гроші на нові, на що чоловік погодився на обмін. Після чого запросив пройти їх до себе в будинок, де виніс кошти у сумі 4000 грн, які вони підмінивши на сувенірні купюри по 500 грн і залишили чоловіку, та покинули будинок. У скоєному підозрювана ОСОБА_3 розкаюється та визнає свою вину;

-протокол проведення слідчого експерименту від 27.09.2024 з додатком у вигляді відеозаписів за участю підозрюваної ОСОБА_6 в присутності її захисника адвоката ОСОБА_11 . Зокрема, ОСОБА_6 повідомила, що 14.08.2024 спільно зі своєю невісткою ОСОБА_3 вирушили до м.Чернігова з метою передачі своєму чоловіку, котрий утримуєтсья іі ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» на ім`я ОСОБА_25 продукти харчування та інші речі. По прибуттю до міста Чернігова вона спільно з ОСОБА_3 заселились в орендованій квартирі у центрі міста. 15.08.2024 вона спільно з ОСОБА_3 занесли передачу до СІЗО і направились до орендованої квартири пішки через двори будинків та опинились у гаражному кооперативі та почали шукати людей, щоб спитати дорогу. Кооператив знаходиться у низині неподалік багатоповерхових житлових будинків. Підійшовши до бетонних сходів, котрі вели вгору з території кооперативу. Зустріли чоловіка та жінку похилого віку. Після чого вона запитала у жінки як їм пройти до Центрального ринку, на що жінка повідомила напрямок руху та в ході розмови жінка запропонувала їм пройти до її квартири та випити кави, на що вони погодились. Чоловік направився до гаражів. Зайшовши до квартири жінки вона ( ОСОБА_6 ) повідомила, що міняє гроші зі старих на нові, на що жінка повідомила, що має кошти в сумі 10 000 грн, та відразу направилась до кімнати, відкривши шафу з одягом почала тягнутись до верхньої полиці, де знаходився поліетиленовий пакет, але через свій невеликий зріст не змогла дотягнутись до пакету, після чого запросила її та ОСОБА_3 пройти до кухні, котра розташована ліворуч від входу до кімнати з коштами, та присісти за стіл. Під час перебування жінки та ОСОБА_3 у кухні за переглядом фотоальбому вона ( ОСОБА_6 ) зайшла до кімнати, де знаходився пакет, діставши його із шафи, повідомила жінці, що їй з ОСОБА_3 вже необхідно йти. Після чого жінка провела їх до виходу з квартиру, а вони залишили квартиру. Відійшовши від будинку вона непомітно від ОСОБА_3 , відкривши пакет, виявила, що всередині нього були готівкові кошти у сумі 70 000 грн, з яких 5000 грн вона віддала ОСОБА_3 , а 45 000 грн перерахувала на особовий банківський рахунок свого сина ОСОБА_26 , котрий проживає за кордоном у Німеччині. Номінал купюр був по 1 000 грн. На наступний день 16.08.2024 вона з ОСОБА_3 вдруге занесли «передачку» до СІЗО та пішки повертались до своєї квартири. Проходячи через сектор приватних домогосподарств, через одну із територій, спільно з ОСОБА_3 зайшли до огородженої парканом території домогосподарства, вхід до якого був вільний, оскільки хвіртка була відчинена. Підійшовши до одного з будинків, вона зустріла невідому їй жінку похилого віку, у якої запитала дорогу з приватного сектору, жінка вказала напрямок руху, котрий пролягав повз будинок чоловіка похилого віку. Проходячи повз будинок, вхід до якого був відкритий, вони вирішили покликати господаря. Коли на ганок будинку вийшов чоловік похилого віку вона повідомила останньому, що міняє старі гроші на нові, після чого вказаний чоловік запросив пройти до будинку. Пройшовши до однієї із кімнат, чоловік дістав гроші у сумі 4000 грн, купюрами номіналом по 500 грн. Вона взяла кошти у чоловіка, перерахувала, та передала останньому купюри сувенірні номіналом по 500 грн. Після чого вона з ОСОБА_3 залишили будинок, а кошт поділили порівну. Повернувшись до орендованої квартири, зіібрали свої речі та вирушили мііжміським автобусом в бік міста Києва, але вирішили зупинитись в готелі у м. Бровари. У скоєному розкаюється та визнає свою провину.

Від допиту свідка ОСОБА_20 сторона обвинувачення відмовилась. Сторона захисту не виявила бажання здійснювати допит даного свідка, забезпечивши самостійно його явку.

Норми ст.22 КПК України визначають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, а тому суд не може перебирати на себе функцію обвинувачення або захисту.

За практикою тлумачення Європейським судом з прав людини національний суд має оцінити представлені йому докази і вагомість будь-яких доказів, які сторона хоче долучити до справи. Однак, суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 ст.6 (mutatis mutandis, рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12.07.1988, серія A №140, с.29, п.46).

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Оцінюючи зазначені вище докази, кожний окремо, відповідно до вимог ст.ст.85, 86, 94, 98, 99 КПК України, суд вважає, що відомості, які вони містять, є допустимими доказами, оскільки під час досудового розслідування вони отримані в порядку встановленому КПК України. Крім того, вони також є належними доказами, оскільки прямо підтверджують існування фактів та обставин, що підлягають доказуванню в цьому кримінальному провадженні, а також інших обставин, які мають значення для цього кримінального провадження та не викликають сумнівів щодо їх достовірності.

Щодо твердження захисника ОСОБА_11 про те, що при проведенні обшуку в номері готелю було порушення таємниці конфіденційного спілкування між адвокатом та підозрюваними (на той час) ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , то судом враховується наступне.

Так, відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Послідовність викладення в диспозиції правової норми наведених вище завдань дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів кримінального судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні, - захисту особи, суспільства та держави від злочинних посягань, охорони прав і свобод людини, забезпечення оперативного й ефективного розкриття кримінальних правопорушень і справедливого судового розгляду.

Невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Адже для прийняття законного й обґрунтованого рішення суд має отримувати максимально повну інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, надаючи сторонам у змагальній процедурі достатні можливості перевірити й заперечити цю інформацію.

В основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права.

Частинами другою і третьою цієї статті передбачено безальтернативний обов`язок суду констатувати істотне порушення прав людини і основоположних свобод і визнати недопустимими засоби доказування, отримані: в результаті процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, здійснених без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози його застосування; з порушенням права особи на захист; з показань чи пояснень, відібраних із порушенням права особи відмовитися від давання показань і не відповідати на запитання, або без повідомлення про таке право; з порушенням права на перехресний допит; з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування та прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; в результаті обшуку житла чи іншого володіння особи, якщо до проведення даної слідчої дії не було допущено адвоката.

З наведеного слідує, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини - заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України).

Відтак у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України.

Таким чином, суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, насамперед з`ясовує вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини.

Виходячи з наведеного суд може визнати вищезазначені стороною захисту докази недопустимими лише за умови, якщо їх проведення призвело до порушення прав і свобод людини, гарантованих Конвенцією або Конституцією України.

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08. 2022 (справа № 756/10060/17).

Однак судом не встановлено, що конвенційні чи конституційні права і свободи ОСОБА_3 та ОСОБА_6 були знівельовані, звужені чи обмежені.

Судом встановлено, що дійсно, спілкування захисника із затриманими відбувалось за зачиненими дверями, але фіксація зазначеної дії продовжувалось здійснюватися у коридорі, тобто без відео фіксації цієї події. Разом з тим, чітко встановити, про що саме йшла розмова не вдається можливим.

Крім того, ненадання конфіденційного спілкування захисника із затриманою особою, не є порушенням права на захист, не має істотного впливу на права підозрюваного, зокрема й на захист, адже ч.5 ст.46 КПК України передбачає лише конфіденційні зустрічі захисника із підозрюваним до першого допиту підозрюваного, і після першого допиту, і саме аудіофіксація таких зустрічей забороняється. Під час проведення обшуку допит ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не здійснювався.

Таким чином, суд вважає усі зазначені вище докази, відповідно до ст.85, 86 КПК України, належними та допустимими і кладе їх в основу даного вироку.

Суд критично відноситься до показань обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про відсутність у них попередньої змови на вчинення кримінального правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_13 , та враховує наступне.

Відповідно до ч.2 ст.28 КК України кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

З пункту 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про злочини проти власності» вбачається, що злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.

Домовитись про спільне вчинення кримінального правопорушення заздалегідь - означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Тобто, ця домовленість можлива на стадії до готування кримінального правопорушення, а також у процесі замаху на кримінальне правопорушення.

Як випливає із ч.2 ст.28 КК України домовленість повинна стосуватися спільності вчинення кримінального правопорушення (узгодження об`єкта кримінального правопорушення, його характеру, місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо). Домовленість на спільне вчинення кримінального правопорушення не обов`язково має відбуватися в усній чи письмовій формі, а визначається і за допомогою конклюдентних дій - поведінки, що свідчить про намір діяти для досягнення спільної злочинної мети (постанова Верховного Суду у справі №464/710/18 від 10.12.2020).

Учасники вчинення кримінального правопорушення такою групою діють як співвиконавці. При цьому можливий технічний розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль. При цьому конклюдентними вважають мовчазні дії, з яких можна зробити висновок про дійсні наміри особи. Це, наприклад, обмін жестами, мімікою, певними рухами, внаслідок чого дії співучасників стають узгодженими.

Так, судом за матеріалами кримінального провадження встановлено, що дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_6 по епізоду щодо потерпілої ОСОБА_13 з самого початку були узгодженими та послідовними.

Обвинувачені першими підійшли до потерпілої, з якою не були знайомі, представились представниками влади, які дізнаються про потреби пенсіонерів. Обвинувачена ОСОБА_3 тримала в руках зошит. Зважаючи на стан здоров`я потерпілої ОСОБА_27 , зокрема, що вона дуже погано чує, і розмовляти з нею треба дуже голосно, то обвинувачена ОСОБА_3 , стоячи неподалік ОСОБА_6 та потерпілої, не могла не чути їх розмову, а саме розмову про те, що ОСОБА_6 представилась представником органу влади, якою в дійсності не була. При цьому обвинувачена ОСОБА_3 не перешкоджала діям ОСОБА_6 та не намагалася припинити дії останньої.

Згідно з показаннями потерпілої ОСОБА_13 , жінки представились представниками влади, разом піднялись до квартири. Молодша жінка ( ОСОБА_3 ) весь час розмовляла з нею (потерпілою), розпитувала про фотоальбом, виявляючи зацікавленість до фотокарток та розповідей про життя незнайомої для неї жінки. В цей час обвинувачена ОСОБА_6 вільно пересувалась по квартирі, попросившись до туалету.

Такі показання потерпілої ОСОБА_13 повністю узгоджуються із показаннями, наданими нею під час проведення слідчого експерименту щодо обставин, які мали місце 15.08.2024.

Так, під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_13 , остання показала, де стояла одна із жінок, в той час як інша попросилась до туалету. Показала також місце, де у шафі у неї лежав пакет із грошовими коштами, а саме це друга зверху полиця, розташована на рівні, що є доступним для потерпілої, що спростовує покази обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що потерпіла через свій зріст не могла дотягнутися до полиці.

Згідно із показами обвинуваченої ОСОБА_3 вона стояла спиною до входу у кухню. За стіл не сідала, а бабуся сиділа від неї ліворуч за столом. За проведеними слідчими експериментами за участі потерпілої та обвинуваченої ОСОБА_3 судом встановлено, що кімната із шафою, де знаходились кошти, та вбиральня, знаходяться одразу при вході у кухню та розташовані одна напроти одної. Отже, стоячи спиною до входу у кухню, розмовляючи із потерпілою, обвинувачена ОСОБА_3 закривала собою стовідсоткову видимість для потерпілої за діями ОСОБА_6 , яка вільно пересувалась в квартирі.

Також потерпіла ОСОБА_13 як під час слідчого експерименту, так і під час свого допиту в суді вказувала про те, що жодних розмов із обвинуваченими про грошові кошти чи по дорозі до квартири, чи на кухні, у неї не було. Свої покази потерпіла не змінювала.

Після виходу із квартири, ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 5000 грн, та жодних заперечень щодо таких дій ОСОБА_6 не висловила.

Отже, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 діяли одночасно та узгоджено, про що свідчать також показання потерпілої ОСОБА_27 . Дії обвинувачених мали конклюдентний характер, метою яких було заволодіння чужим майном.

Твердження обвинуваченої ОСОБА_3 про те, що зошит вона знайшла в тролейбусі, вирвала сторінки, які були вже використані, а чисті залишила для того, щоб записувати туди дані щодо орендованих квартир, спростовуються зошитом, який є речовим доказом. На обкладинці мається відмітка, що в зошиті 12 аркушів. Всі 12 аркушів є в наявності, тобто жодної із сторінок видалено із нього не було. Отже, даний зошит був заздалегідь приготований обвинуваченою ОСОБА_3 для використання у злочинній діяльності для створення видимості у потерпілих, що вони (з ОСОБА_6 ) дійсно записують проблеми пенсіонерів.

Аналізуючи в сукупності показання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , досліджені у судовому засіданні долучені до матеріалів кримінального провадження докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованих їм злочинів доведена поза розумним сумнівом і кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану, та за ч. 2 ст. 190 КК України - як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, а дії обвинуваченої ОСОБА_6 за ч. 4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану, та за ч. 2 ст. 190 КК України - як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи вид покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 суд визнає часткове відшкодування шкоди потерпілим, щире каяття. Суд враховує, що не погодження обвинуваченої із кваліфікацією діяння, не може бути визнано як відсутність щирого каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , судом визнається вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При призначенні ОСОБА_6 покарання, суд враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та нетяжким злочинами, особу обвинуваченої - її вік, сімейний та матеріальний стан, те, що вона має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та повнолітню дитину з інвалідністю, не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, вчинення злочину через два місяці після звільнення з місць позбавлення волі за закінченням строку відбування покарання, наявність обставини, які пом`якшують покарання, та обставини, що його обтяжує, ставлення обвинуваченої до вчиненого, часткове відшкодування шкоди потерпілому Приходьку, позицію двох потерпілих, а також висновок органу пробації, у зв`язку з чим доходить висновку, що обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі у межі санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинені нею злочини.

З огляду на вищевикладене, виходячи із сукупності усіх обставин кримінального провадження, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства неможливе.

На думку суду, саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_6 нового злочину, досягнення мети, визначеної ст.50 КК України.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст.75 КК України, або ж застосування ст.69 КК України, чи норм ст.69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 18.08.2024 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Враховуючи дані про особу обвинуваченої, характер вчиненого кримінального правопорушення, суворість покарання, суд приходить до висновку, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, а тому вважає за необхідне залишити обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає часткове відшкодування шкоди потерпілому, щире каяття. Суд враховує, що не погодження обвинуваченої із кваліфікацією діяння, не може бути визнано як відсутність щирого каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом визнається вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує її особу, вік, те, що не працює, перебуває в декретній відпустці, раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не притягувалася до адміністративної відповідальності, наявність обставин, що пом`якшує покарання та обставини, що обтяжує призначення покарання, а також те, що обвинувачена з урахуванням положень ст.12 КК України вчинила тяжкий та нетяжкий злочини, засудження нею власної поведінки в судовому засіданні, позицію потерпілого, потерпілої.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбаченого ч.4 ст.185 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Суду як джерело права.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В своїх рішеннях Європейський суд зазначав, що «досягнення справедливого балансу» між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

Враховуючи викладене, суд вважає, що покарання, без надання особі змоги довести своє виправлення без реального відбування покарання не відповідатиме принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації, та не буде адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даними про особи винного.

Відповідно до абзацу 6 п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», передбачено, що при призначенні покарання у виді позбавлення волі на певний строк вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до 7 років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі та особливо тяжкі злочини, суд залежно від ступеня суспільної небезпечності вчиненого, даних про особу засудженої та обставин, що обтяжують і пом`якшують покарання, вправі звільнити таких жінок від відбування покарання з випробуванням як на підставі ст. 75 КК України, так і на підставі ст. 79 КК України.

Суд зазначає, що стаття 79 КК України є спеціальною нормою щодо статті 75 цього Кодексу і в разі конкуренції виду звільнення від відбування покарання з випробуванням має застосовуватися спеціальна норма.

Відповідно до ч.1 ст.79 КК України у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні кримінальні правопорушення, кримінальні правопорушення, пов`язані з корупцією, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку.

Для застосування вказаної норми права законодавець визначив відповідні підстави: формально-юридичні, що містяться безпосередньо у ст.79 КК України, і оціночні (індивідуальні особливості конкретного кримінального провадження, характер дій винної особи, її спосіб життя тощо). Встановлення оціночних підстав є елементом реалізації дискреційних повноважень суду.

Статтею 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Європейський Суд з прав людини зазначає, що у застосовних міжнародних документах, зокрема, у стандартах Європейського Комітету з питань запобігання катуванням чи нелюдському, або такому, що принижує гідність, поводженню та покаранню, особливо проблематичним питанням є можливість для немовлят та малих дітей залишатися у в`язницях разом зі своїми матерями. Комітет у зв`язку з цим зазначив, що «на це питання важко знайти відповідь, бо, з одного боку, в`язниця безумовно не може бути належним середовищем для немовляти чи малої дитини, а з іншого боку, примусове розлучення матерів і малолітніх дітей є вкрай небажаним. На думку Комітету, основним міркуванням в усіх випадках має бути благополуччя дитини» (рішення ЄСПЛ у справі «Корнейкова та Корнейков проти України»).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 має дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 21.12.2021. Шлюб з батьком дитини був розірваний. Також ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 29.06.2024.

Для правильного застосування ст.79 КК України суд має встановити не тільки факт наявності на утриманні жінки дитини віком до семи років, але й дати належну оцінку тяжкості та обсягу вчинених суспільно небезпечних діянь, усім даним про особу обвинуваченої, з`ясувати, чи сприяє її спосіб життя забезпеченню інтересів дитини.

Суд враховує вік особи, ставлення обвинуваченої ОСОБА_3 до скоєного, наявність у неї двох дітей, одна з яких є дитиною до року, засудження своєї поведінки, а також позицію потерпілих, які не вважали можливе застосування до обвинуваченої реального покарання, суд вважає можливим виправлення обвинуваченої без відбування покарання та приходить до переконання про можливість звільнення на підставі ст. 79 КК України від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Крім того, згідно з досудовою доповіддю органу з питань пробації від 06.11.2024 ОСОБА_3 становить середній рівень небезпеки для суспільства та її виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, адже втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинувачених в рівних частинах.

Питання про долю речових доказів та спеціальну конфіскацію підлягають вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 та ч.2 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання :

-за ч. 4 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 місяців;

-за ч. 2 ст. 190 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 17 серпня 2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сиди.

У строк відбування покарання ОСОБА_6 зарахувати строк її попереднього ув`язнення з 17 серпня 2024 року по 13 січня 2025 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч.2 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання :

-за ч. 4 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років,

-за ч. 2 ст. 190 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

- не виїзжати за межі України без погодження із уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст. 377 КПК України звільнити ОСОБА_3 з під-варти в залі суду.

Відповідно до вимог ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

У строк відбування покарання зарахувати ОСОБА_3 строк її тримання під вартою з 17 серпня 2024 року по 13 січня 2025 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази після набрання вироком законної сили :

- сліди рук, які перенесено на дві таблиці до протоколу ОМП від 15.08.2024, диск із відеозаписами з камери відеоспостереження, розташованої на фасаді будинку №100 по вул. Мартина Небаби у м.Чернігові , диск із відеозаписами з камери відеоспостереження, розташованої за адресою м.Чернігів по вул. П`ятницька, 131 , диск із відеозаписами з камери відеоспостереження, розташованої на фасаді будинку по АДРЕСА_12 , - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-сліди пальців рук, які перенесено до таблиці до протоколу ОМП від 16.08.2024, вісім купюр номіналом по 500 грн з написом «сувенір», зошит із чорновими записами, банківську картку - залишити в матеріалах судової справи,

-мобільний телефон марки «Redmi Note 8» з двома сім-картами, мобільний телефон марки «Redmi 13 С» бірюзового кольору з двома сім-картами - повернути власникам.

На підставі ст.96-1 КПК України грошові кошти в сумі 6610 грн та грошові кошти в сумі 5220 грн, які були вилучені під час обшуку- конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1514 грн 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1514 грн 56 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Деснянський районний суд міста Чернігова.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1