Справа № 442/2996/25
Провадження № 1-кс/442/511/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі у кримінальному проваджені № 0000634 від 22.04.2025 клопотання слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобича Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого, востаннє 24.05.2022 Львівським апеляційним судом, з урахуванням ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, 01.04.2025 звільненого умовно-достроково згідно ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 24.03.2025 на невідбуту частину покарання 2 місяці 22 дні,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 345 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні за № 0000634 від 22.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 345 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України № 26/2025 від 14.01.2025 „Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України № 4220-IX від 15.01.2025 „Про затвердження Указу Президента України „Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 „Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, Указом від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, Указом від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, Указом від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX, Указом від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-IX, Указом від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX, Указом від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3057-IX, Указом від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 № 3275-IX, Указом від 06.11.2023 № 734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3429-IX, Указом від 05.02.2024 № 49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 № 3564-IX, Указом від 06.05.2024 № 271/2024, затвердженим Законом України від 08.05.2024 № 3684-IX, та Указом від 23.07.2024 № 469/2024, затвердженим Законом України від 23.07.2024 № 3891-IX, Указом Президента України № 740/2024 від 28.10.2024 „Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України № 4024-IX від 29.10.2024, продовжено строк дії воєнного стану з 05 год. 30 хв. 08.02.2025 на 90 діб.

Слідчий вказує, що 22.04.2025 приблизно 12 год. 40 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на вул. Лесі Українки у м. Дрогобичі Львівської області, неподалік будинку № 70, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за чужий рахунок, маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, вирішив повторно, відкрито заволодіти майном потерпілого ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, прослідував за ОСОБА_7 . В той час, коли потерпілий знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , підійшов до нього з тилу, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з задньої правої кишені штанів потерпілого намагався вихопити гаманець, в результаті протиправних дій був помічений потерпілим, між ними зав`язалась шарпанина, в результаті якої шляхом ривка ОСОБА_8 витягнув гаманець з кишені, після чого останній почав втікати, а потерпілий певний час намагався його наздогнати та зупинити його дії криками та проханнями про повернення викрадене майно, на що ОСОБА_3 не реагував та побіг у невідомому напрямку, таким чином відкрито викрав гаманець коричневого кольору, який матеріальної цінності для потерпілого не становить, у якому знаходились грошові кошти у сумі 1 000 гривень, грошові кошти у сумі 150 доларів США та 100 польських злотих, що згідно курсу НБУ станом на 23.04.2025 в обміні на національну валюту України складають 6 207 гривень та 1 117 гривень відповідно, посвідчення водія виданого на ім`я ОСОБА_7 , три банківській карти АБ „УкрагазБанк та одну карту АТ „ОщадБанк, а також інше майно, що матеріальної цінності для потерпілого не становить. Залишивши місце вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_3 розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми неправомірними діями завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 8 324 гривень. Таким чином, вказує, що ОСОБА_3 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Окрім цього, зазначає, що 22.05.2025 приблизно о 12 год. 40 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік будинку 70 на вулиці Лесі Українки в місті Дрогобичі Львівської області, відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_7 гаманець коричневого кольору, у якому знаходились грошові кошти, а також банківську карту АБ „УкрагазБанк № НОМЕР_1 , банківську карту АТ „ОщадБанк з № НОМЕР_2 , банківську карту АБ „УкрагазБанк № НОМЕР_3 , банківську карту АБ „УкрагазБанк № НОМЕР_4 , які знаходилися у гаманці, які відповідно до вимог ст. 1 Закону України „Про інформаціювід 02.10.1992 № 2657-ХІІ , п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України „Про платіжні системи коштів в Україні від 05.04.2001 № 2346-III, ч. 4 ст. 51 Закону України „Про банки та банківську діяльність від 07.12.2000,№ 2121-ІІІ „Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 08.10.1998 року № 414 та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційними документами, тобто електронними платіжними документами, які ОСОБА_3 не повернув, а вирішив викрасти, з метою використання в особистих цілях. У подальшому, реалізуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на викрадення банківських карток, 22.04.2025 ОСОБА_3 не вчинив жодних дій щодо їх повернення власнику, а зник з місця вчинення кримінального правопорушення у невідомому напрямку та розпорядився ними на власний розсуд. Таким чином, вказує, що ОСОБА_3 підозрюється у викраденні з корисливих мотивів банківських карток АБ „УкрагазБанк, АТ „ОщадБанк, які є офіційними документами та належать ОСОБА_7 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Окрім цього, вказує, що 22.05.2025 приблизно о 12 год. 40 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_7 гаманець коричневого кольору, у якому знаходились грошові кошти, банківській карти та посвідчення водія серії НОМЕР_5 , видане на ім`я ОСОБА_7 від 23.07.2013 Дрогобицьким ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській області, яке є важливим особистим документом, тим самим незаконно заволодів шляхом викрадення посвідченням водія та направився до свого місця проживання, де у подальшому розпорядився ним на власний розсуд, не вчинивши жодних дій щодо його повернення власнику. Таким чином, вказує, що ОСОБА_3 підозрюється у незаконному заволодінні, шляхом викрадення важливого особистого документа посвідчення водія, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.

Крім того, зазначає, що 22.04.2025 приблизно о 18 год. 56 хв. ОСОБА_3 на ґрунті особистих неприязних відносин, які склалися у нього з старшим слідчим слідчого відділу Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_9 , який виконував свої службові обов`язки, а саме складав протокол про затримання особи підозрюваної у вчинені злочину, з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, перебуваючи у приміщенні кімнати проведення слідчих дій Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області, за адресою: м. Дрогобич, вул. 22 Січня, 30, розуміючи, що перед ним знаходиться працівник поліції, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до авторитету правоохоронних органів, в ході висловлювання нецензурною лайкою, наніс два удари кулаком правої руки в ділянку грудної клітини та спини, в результаті чого ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійного садна задньої стінки грудної клітини зліва. Таким чином, вказує, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Наголошує, що обставинами, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, є докази, зібрані у ході досудового розслідування, а саме: протокол огляду місця події від 22.04.2025, заява ОСОБА_7 від 22.04.2025 про вчинення кримінального правопорушення; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.04.2025; протоколи огляду предметів від 22.04.2025; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 22.04.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 22.04.2025; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.04.2025; рапорт ОСОБА_9 від 22.04.2025 про вчинення кримінального правопорушення; протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 22.04.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 22.04.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 22.04.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 22.04.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 22.04.2025; протокол огляду предметів від 22.04.2025.

Вказує, що ОСОБА_15 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 345 КК України, санкція статті якої передбачає покарання у виді реального позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, під страхом отримання реальної міри покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тобто обґрунтовано наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Цей ризик також підтверджується тим, що він не працює, не навчається, відсутні обставини, які б утримували його у місці проведення досудового розслідування та судового розгляду, як то місце навчання чи працевлаштування, соціальні зв`язки. Крім цього, вказує, що ОСОБА_3 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, а саме частину одягу, в якому був одягнений під час вчинення злочину, місце знаходження яких на даний час не встановлено, інші речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто наявний ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім цього, вказує, що ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє 24.05.2024 Львівським апеляційним судом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України до покарання у виді арешту на 3 місяці, на підставі ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив, а повторно вчинив новий, умисний, корисливий, тяжкий злочини проти власності в умовах воєнного стану, та на даний час підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, а тому, на думку досудового слідства, ОСОБА_3 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а тому наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказує, що метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_3 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вказані потреби досудового розслідування виправдовують застосування до ОСОБА_3 єдиного правильного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як ступінь втручання у права та свободи особи, зважаючи на суспільну небезпеку вчиненого злочину, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, досудове слідство вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави. Вважає наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України доведеними, і що застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім, щоб запобігти вказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_3 проти задоволення клопотання прокурора заперечив. Просив дати застосувати запобюіжний заіх у виді домашнього арешту в нічний час доби. Вказав, що має тяжку хворобу та потребує лікування, яке йому не може бути надано в умовах тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 проти клопотання прокурора заперечив, просив обрати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, вказав, що ризики, перебачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України не обґрунтовані, а ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є припущенням.

Вислухавши сторін кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000634 від 22.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 345 КК України.

З копії протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.04.2025 вбачається, що ОСОБА_3 було затримано 22.04.2025 о 16 год. 40 хв. відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України без ухвали слідчого судді.

Частиною 1 статті 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; 4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

Вивчивши долучені до клопотання матеріали, вислухавши пояснення сторін, слідчий суддя керуючись положенням ст. 208 КПК України прийшов до висновку, що затримання ОСОБА_3 22.04.2025 о 16 год. 40 хв. відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України без ухвали слідчого судді було законним.

23.04.2025 о 12:28 год. ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 345 КК України.

При цьому з наданих слідчим та прокурором матеріалів слідчий суддя вбачає обґрунтованість підозри, ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 345 КК України.

Щодо наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків щодо підозрюваного слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_15 , не працює, не навчається, відсутні обставини, які б утримували його у місці проведення досудового розслідування та судового розгляду, як то місце навчання чи працевлаштування, соціальні зв`язки, а також з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 345 КК України, санкція статті найтяжчого з яких передбачає покарання у виді реального позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, під страхом отримання реальної міри покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимий, востаннє 24.05.2024 Львівським апеляційним судом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України до покарання у виді арешту на 3 місяці, на підставі ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив, а повторно вчинив новий, умисний, корисливий, тяжкий злочини проти власності в умовах воєнного стану, та на даний час підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, а тому може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя вважає недоведеним ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_3 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, а саме частину одягу, в якому був одягнений під час вчинення злочину, місце знаходження яких на даний час не встановлено, інші речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування не зазначено, що це за одяг. Щодо інших речових доказів, якими прокурор назвав записи з відеокамер по місцю слідування підозрюваного ОСОБА_3 за потерпілим ОСОБА_7 , то слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не доведено, яким чином підозрюваний ОСОБА_3 може це зробити.

Також слідчий суддя не бере до уваги посилання підозрюваного ОСОБА_3 на наявність у нього тяжкої хвороби, оскільки стороною захисту не додано жодної медичної документації, а за час перебування на волі з 01.04.2025 по 22.04.2025 відсутні докази звернення підозрюваного до медичного закладу про надання йому медичної допомоги при лікуванні його хвороби. Крім того, пояснюючи напад на поліцейського підозрюваний зазначив, що на це могло вплинути те, що він випив. Однак, вживання алкоголю є несумісним з піклуванням про своє здоров`я при наявності тяжкої хвороби, яку вказав підозрюваний. А отже, аргумент про те, що підозрюваний має проходити лікування, на думку слідчого судді, є лише спробою уникнути обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити підозрюваному його право звернутися з клопотанням про зміну обраного запобіжного заходу в порядку ст. 201 КПК України.

З урахуванням вимог статей 177, 178, 183 КПК України, враховуючи обґрунтованість повідомленої підозри, тяжкість ймовірного покарання за інкриміноване діяння, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, що оцінені в сукупності з наданими даними про особу підозрюваного, вважаю, що належний контроль за поведінкою підозрюваного та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а відтак існуючими правовими підставами для задоволення клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи конкретні обставини та тяжкість правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_3 , дані про особу і майновий стан підозрюваного, а також дані, що містяться в долучених до матеріалів клопотання протоколах за результатами проведення слідчих дій, які дають на даній стадії кримінального провадження наявність достатніх підстав для висновку про обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_3 , враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаю, що належний контроль за поведінкою підозрюваного та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а також, враховуючи те, що ОСОБА_3 , підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, тому до підозрюваного ОСОБА_3 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 184, 208, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на шістдесят днів.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту фактичного затримання (22.04.2025) до 20.06.2025 включно.

Ухвала про застосування запобіжного заходу взяття під варту оголошена підозрюваному ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1