ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/4555/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/379/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000188 від 11.07.2024, -

в с т а н о в и л а:

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 серпня 2024 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, неодруженого, є особою з інвалідністю ІІІ групи, який в силу статті 89 КК України раніше судимим не був, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 27 частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України, та засуджено з призначенням йому покарання:

- за частиною 5 статті 27 частиною 1 статті 358 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за частиною 4 статті 358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до пунктів 1,2 частини 1 статті 76 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Згідно вироку, ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що у 2023 році, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, умисно, тобто достовірно знаючи, що він не проходив встановлену законом процедуру, для отримання посвідчення водія, виступив пособником у підробленні посвідчення, яке видається державною установою та надає право керування транспортними засобами, а саме: у підробці посвідчення водія НОМЕР_1 виданого 20.06.2023 ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, ОСОБА_8 у 2023 році, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, знайшов сайт, де можна було придбати підроблене посвідчення водія.

Надалі, ОСОБА_8 , бажаючи управляти транспортними засобами категорії «В, С», але при цьому не здавати екзамени на знання правил дорожнього руху, зв`язався за вказаним в оголошенні контактним номером з невстановленою в ході досудового розслідування особою щодо отримання посвідчення на право керування транспортним засобом на його ім`я за грошову винагороду, в розмірі 6 000 грн.

З метою реалізації свого протиправного задуму, ОСОБА_8 виступив в ролі пособника у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 358 КК України, надавши за допомогою свого мобільного телефону невстановленій в ході досудового розслідування особі свої персональні дані, чим сприяв у виготовленні підробленого посвідчення водія НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У подальшому ОСОБА_8 у 2023 році, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, за допомогою «Нової пошти» отримав від невстановленої в ході досудового розслідування особи підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 20.06.2023 ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з наданням права керування транспортними засобами категорії «В», «С», в якому відповідно до висновку судової технічної експертизи документів № 5776 від 25.07.2024 встановлено, що бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , виданого 20.06.2023 ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає аналогічним бланкам, які виготовляються Поліграфічним комбінатом «Україна», що здійснює випуск відповідних бланків документів.

Таким чином, ОСОБА_8 виступив пособником у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія, що надало йому право на керування транспортними засобами категорії «В», «С».

Окрім того, ОСОБА_8 у 2023 році, точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, переслідуючи ціль незаконного використання завідомо підробленого документа, діючи умисно, усвідомлюючи, що порушує порядок видачі особі національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами (далі посвідчення водія) відповідної категорії, що передбачений Положенням «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, придбав у невстановленої в ході досудового розслідування особи посвідчення водія, серійний номер НОМЕР_1 , видане 20.06.2023 ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою незаконного використання, пред`являючи його під час керування транспортними засобами співробітникам поліції у разі його зупинки та перевірки документів.

Так, 10.07.2024 приблизно о 14 годині 23 хвилин ОСОБА_8 під час керування автомобілем марки «Rover», д.н.з. НОМЕР_2 , був зупинений інспектором УПП ДПП в Харківській області поблизу житлового будинку №75, що розташований по вул. Кибальчича в м. Харкові, ОСОБА_8 виник прямий умисел, спрямований на використання підробленого посвідчення водія серійний номер НОМЕР_1 , виданого 20.06.2023 ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_8 під час перевірки поліцейським документів, пред`явив останньому, тобто незаконно використав завідомо підроблений документ посвідчення водія, серійний номер НОМЕР_1 , видане 20.06.2023 ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому відповідно до висновку судової технічної експертизи документів № 5776 від 25.07.2024 встановлено, що бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , виданого 20.06.2023 ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає бланкам аналогічним документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника України.

Не погоджуючись із вироком, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, просить вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.08.2024 стосовно ОСОБА_8 за частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України - змінити у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного йому покарання.

Призначити ОСОБА_8 покарання із урахуванням вимог статті 69-1 КК України за частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 КК України у виді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців обмеження волі, за частиною 1 статті 358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі частини 1 статті 70 КК України, шляхом часткового складання, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, з призначенням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців та покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України.

Апеляційні вимоги прокурор мотивує тим, що відповідно до полпжень статті 69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні підсудним своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті.

Суд першої інстанції, визнав обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , відповідно до положень статті 66 КК України - щире каяття. При цьому, будь-якої матеріальної шкоди злочином не завдано, і таким чином, не має необхідності враховувати таку пом`якшуючу ознаку, як відшкодування завданих збитків. Обставин, які обтяжують покарання, передбачених статтею 67 КК України, судом не встановлено, що дає право суду призначити покарання за правилами статті 69-1 КК України.

Прокурор звертає увагу, що санкція частини статті 358 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до 2 років. Таким чином, максимальне покарання, призначене ОСОБА_8 за частиною 1 статті 358 КК України із застосуванням статті 69-1 КК України, не повинно перевищувати 1 року 4 місяців обмеження волі.

Будучи належним чином повідомленим про дату та час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не прибули, від адвоката ОСОБА_9 надійшла заява про проведення апеляційного розгляду без участі захисника.

Враховуючи, що в апеляційній скарзі прокурора не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності обвинуваченого та його захисника.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження та оскаржуваний вирок, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

З вироку суду вбачається, що суд розглянув дане кримінальне провадження відповідно до вимог статті 381 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 надав письмову заяву, яка була складена в присутності його захисника адвоката ОСОБА_9 , в якій зазначив про визнання своєї винуватості у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України, згоден із встановленими дізнанням обставинами, тому висновки суду щодо фактичних обставин вчинення кримінальних проступків, доведення винуватості та кваліфікації його дій, які в апеляційній скарзі прокурора не оскаржуються, та у відповідності до частини 2 статті 394, статті 404 КПК України в апеляційному порядку не перевіряються.

Перевіряючи вирок суду в частині правильності призначення ОСОБА_8 покарання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційні доводи прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання є обґрунтованими.

Серед завдань кримінального провадження, передбачених статтею 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура та прийнято законне рішення як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

Відповідно до вимог статті 69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 6-2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання не повинно перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК. Однак визначення покарання з дотриманням правил цієї норми закону можливе лише за наявності обставин, передбачених пунктами 1 та 2 частини 1 статті 66 КК (з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування або усунення заподіяної шкоди), а також при визнанні підсудним своєї вини та відсутності обставин, що обтяжують покарання. Водночас добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди не враховується тоді, коли такі збитки або шкоду не заподіяно.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання за частиною 5 статті 27 частиною 1 статті 358 КК України не дотримався вказаних положень закону України про кримінальну відповідальність та не застосував закон, який підлягає застосуванню, а саме статтю 69-1 КК України, що у даному випадку є підставою для зміни вироку суду у відповідній частині.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції, відповідно до статті 66 КК України, врахував обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Санкція частини 1 статті 358 КК України передбачає покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років. Таким чином, відповідно до приписів статті 69-1 КК України максимальне покарання за частиною 1 статті 358 КК України не може перевищувати 1 року 4 місяців обмеження волі.

Суд першої інстанції, всупереч вищезазначеним вимогам закону, призначив ОСОБА_8 покарання за частиною 5 статті 27 частиною 1 статті 358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, яке перевищує дві третини максимального строку, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню - статті 69-1 КК України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 409 КПК України, підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

У зв`язку з наведеним, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок у відповідній частині зміні, у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування статті 69-1 КК України при призначені покарання ОСОБА_8 .

Керуючись статями 405, 407, 408 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання - змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим:

- за частиною 4 статті 358 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі;

Призначити ОСОБА_8 покарання за частиною 5 статті 27 частиною 1 статті 358 КК України, із застосуванням статті 69-1 КК України у виді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців обмеження волі.

На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі статті 75 КК України вважати ОСОБА_8 звільненим від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: