Єдиний унікальний номер справи 333/8411/23
Номер провадження 1-кп/333/401/24
УХВАЛА

24 липня 2024 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі: за участю: головуючого судді секретаря судового засідання прокурора захисників обвинуваченого ОСОБА_1 адвокатів захисника обвинуваченої ОСОБА_2 адвокатаОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000152 від 31 січня 2023 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя, Запорізької області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.1 ст.1112 КК України,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Балки, Василівського району, Запорізької області, громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.1 ст.1112 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2023 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.1 ст.1112 КК України, реєстр матеріалів досудового розслідування і розписки про отримання захисниками обвинувального акту і реєстру.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_6 подала скаргу на постанову про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 02 лютого 2023 року, від 19 серпня 2022 року та 18 квітня 2022 року. В обґрунтування зазначила, що 15.04.2022 року Офіс Генерального прокурора визначає підслідність справи власною Постановою про визначення підслідності, відповідно до якої зазначає, що ст. 216 КПК України визначено, що кримінальне правопорушення передбачене ст. 111-2 КК України належить до підслідності слідчих органів СБУ та у зв`язку з цим визначає проведення досудового розслідування ГСУ СБУ. 18.04.2022 року Офіс Генерального Прокурора виносить Постанову про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування ГСУ НП, що є незаконним та необґрунтованим. Сторона захисту вважає вказану Постанову невмотивованою через відсутність зазначення будь-яких обставин через які належний орган досудового розслідування ГСУ СБУ не здатні провести та завершити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні у встановлені законодавством строки. Крім того, як вбачається із самої оскаржуваної Постанови, Офіс Генерального Прокурора не визнав здійснення досудового розслідування ГСУ СБУ неефективним. Крім того, за 3 дня ГСУ СБУ фізично не могли здійснити належне досудове розслідування.

19.08.2022 року Офіс Генерального Прокурора виносить Постанову про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування ГСУ НП, що є незаконним та необґрунтованим. Сторона захисту вважає вказану Постанову невмотивованою через відсутність зазначення будь-яких обставин через які належний орган досудового розслідування ГСУ СБУ не здатні провести та завершити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, як вбачається із самої оскаржуваної Постанови, Офіс Генерального Прокурора не визнав здійснення досудового розслідування ГСУ СБУ неефективним. Крім того, за 14 днів ГСУ СБУ фізично не могли здійснити належне досудове розслідування. Серед матеріалів кримінального провадження, а саме в томі 1 наявне доручення ГСУ НП України від 31.01.2023 року про здійснення досудового розслідування старшому слідчому в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_9 .. Вже 02.02.2023 року Офіс Генерального прокурора визначає підслідність справи власною Постановою про визначення підслідності, відповідно до якої зазначає, що ст. 216 КПК України визначено, що кримінальне правопорушення передбачене ст. 111-2 КК України належить до підслідності слідчих органів СБУ та у зв`язку з цим визначає проведення досудового розслідування ГСУ СБУ. 22.02.2023 Офіс Генерального Прокурора виносить Постанову про доручення досудового розслідування іншому органу ГСУ НП, що є незаконним та необґрунтованим. Сторона захисту вважає вказану Постанову невмотивованою через відсутність зазначення будь-яких обставин через які належний орган досудового розслідування ГСУ СБУ не здатні провести та завершити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, як вбачається із самої оскаржуваної Постанови, Офіс Генерального Прокурора не визнав здійснення досудового розслідування ГСУ СБУ неефективним. Крім того, за 20 днів ГСУ СБУ встигли лише отримати матеріали та не встигли розпочати досудове розслідування.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_7 підтримав зазначені скарги та заперечення та просив їх задовольнити.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_8 підтримав зазначені скарги та заперечення та просив їх задовольнити.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заперечував, щодо заявлених скарг, зазначив, що вказані постанови Офісу Генерального Прокурора є обґрунтованими та законними, відповідають вимог КПК України.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, згідно з ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Частинами 1, 2 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правиламистатей 314-316цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 КПК України, генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійсненням ним досудового розслідування в умовах воєнного стану.

Отже, у ч. 5 ст. 36 КПК виписано наступну систему елементів процедури: а) належний суб`єкт (Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники); б) оцінка досудового розслідування як неефективного; в) відображення такої оцінки у відповідному процесуальному рішенні постанові; г) вмотивованість такої постанови.

Обов`язковою передумовою реалізації Генеральним прокурором, керівником обласної прокуратури, їх першими заступниками та заступниками повноважень, передбачених ч. 5 ст. 36 КПК, є оцінка досудового розслідування органом досудового розслідування, встановленим ст. 216 КПК України, як неефективного та відображення такої оцінки у постанові з наведенням відповідного мотивування. Наявність відповідних відомостей, які стосуються конкретного кримінального провадження, щодо його неефективності відповідним прокурором може бути встановлено на будь-якому етапі досудового розслідування та бути підставами для прийняття рішення в порядку і відповідно до вимог ч. 5 ст. 36 КПК України.

Зокрема, як вбачається з норм КПК України передбачає три різновиди підслідності, саме: ст. 216 КПК України, визначено органи, на які покладено функцію досудового розслідування, з переліком статей особливої частини КК України або інших ознак, які встановлюють розмежування між компетенцією слідчих органів; ст. 218 КПК України, визначає за територіальним принципом місце здійснення досудового розслідування, відповідно до якого досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення; ч. 5 ст. 36 КПК України передбачає можливість змінити орган, який здійснює досудове розслідування, а саме право прокурора доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійсненням ним досудового розслідування в умовах воєнного стану. Винятком із зазначеного правила є кримінальні провадження, підслідні НАБУ.

Тобто, передумовою реалізації прокурором передбачених ч. 5 ст. 36 КПК України повноважень, має бути здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні та встановлення за наслідками такого розслідування його неефективності.

Однак, норми КПК не визначають, що слід розуміти під терміном «неефективне досудове розслідування».

Європейський суд з прав людини у низці своїх рішень не раз акцентував увагу на необхідності дотримання стандартів ефективності досудового розслідування, наводячи як перелік мінімальних критеріїв цього, як приклад: незалежність, безсторонність, громадський контроль, зразкова ретельність та оперативність (п.44 рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», п.80 рішення у справі «Гордієнко проти України»), так і виокремлюючи цілу систему критеріїв ефективності досудового розслідування, зокрема зазначаючи, що: 1) метою проведення досудового розслідування завжди має бути досягнення завдань кримінального провадження (спрямованість на досягнення завдань кримінального провадження); 2) здійснення досудового розслідування повинно відповідати принципу законності, зокрема забезпечувати ефективне виконання положень національного законодавства (законність); 3) досудовому розслідуванню має бути притаманна засада публічності (ініціативності органу досудового розслідування), яка полягає в оперативній реакції на вчинене кримінальне правопорушення компетентною особою, яка не залежатиме від волі зацікавлених осіб (публічність); 4) вимога розумної швидкості досудового розслідування, що передбачає здійснення процесуальних дій на цьому етапі судочинства без зайвих затримок, їх своєчасність, відсутність необґрунтованого зупинення кримінального провадження тощо (розумна швидкість); 5) всебічність та повнота застосування заходів, спрямованих на розкриття кримінального правопорушення, яка насамперед, передбачає правильність, послідовність та логічність отримання доказів та оперування ними, обґрунтування процесуальних рішень (всебічність та повнота розслідування); 6) незалежність та неупередженість особи, яка здійснює досудове розслідування кримінального правопорушення (незалежність та неупередженість); 7) прозорість досудового розслідування, захист прав та інтересів потерпілого та його родичів, що передбачає своєчасне надання їм процесуального статусу, залучення до проведення процесуальних дій, ознайомлення з матеріалами провадження (прозорість); 8) врахування під час досудового розслідування індивідуальних особливостей особи правопорушника, зокрема, його віку, гендерної належності, національності (індивідуалізація); 9) диференціація форм досудового розслідування з метою його оптимізації (диференціація форм розслідування).

Отже, при оцінці ефективності досудового розслідування слід виходити з того, що ефективність досудового розслідування є співвідношенням процесуальних дій, процесуальних рішень, реалізованих учасниками кримінального провадження, а також їх результатів із положеннями КПК, що визначають підстави, умови і порядок їх проведення чи прийняття, з урахуванням оптимальних затрат часу та зусиль на це.

Тобто, для констатації неефективності досудового розслідування необхідна оцінка досудового розслідування для того, щоб прийняти рішення про доручення здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування.

Крім того, КПК України у ст. 36 та ст. 110 не передбачає обов`язкового зазначення фрази «неефективне досудове розслідування», а лише вказує на умотивованість прийняття такого рішення керівником прокуратури чи його заступниками.

Зокрема, заступником Генерального прокурора у мотивах постанов про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 02 лютого 2023 року, від 19 серпня 2022 року та 18 квітня 2022 року, зазначено, що з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування у розумні строки необхідно доручити іншому органу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що скарги захисника в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, не підлягає задоволенню.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважає за можливе призначити провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту за участі сторін, оскільки вважає, що дане кримінальне провадження підсудне Комунарському районному суду м. Запоріжжя, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України і підстави для його повернення прокурору відсутні.

В підготовчому судовому засіданні захисники обвинуваченого ОСОБА_1 адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожен окремо, не заперечував, щодо призначення справи до судового розгляду поклалась на розсуд суду.

У підготовче судове засідання викликався, проте не з`явився обвинувачені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Як вбачається із обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оголошені у державний, міждержавний, міжнародний розшук і ухвалою слідчого судді надано дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування відносно обвинуваченого.

З огляду на вказані обставини на підставі ч. 3 ст. 323 КПК України, підготовче судове засідання проведено за відсутності обвинуваченого.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд доходить до наступного висновку.

Кримінальне провадження підсудне Комунарському районному суду м.Запоріжжя.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України або зупинення провадження, не має.

Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст.291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимог процесуального закону, підстави для його повернення відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_6 на постанову про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 02 лютого 2023 року відмовити.

У задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_6 на постанову про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 19 серпня 2022 року відмовити.

У задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_6 на постанову про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 18 квітня 2022 року відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0000152 від 31 січня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.1 ст.1112 КК України, ОСОБА_11 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.1 ст.1112 КК України у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 7, на 11 годину 30 хвилин 30 липня 2024 року.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Повний текст ухвали суду буде складено та виготовлено 24 липня 2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_3