У Х В А Л А

11.12.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора про накладення грошового стягнення на обвинувачену ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000496 від 22.07.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Узин Білоцерківського району Київської області, громадянки України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

У С Т А Н О В И В :

1. На розгляді Білоцерківський міськрайонний суд Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000496, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.07.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

1.1. Ухвалою від 30.08.2024 призначено судове засідання на 05.09.2024, в яке обвинувачена не з`явилась. Розгляд справи неодноразово відкладався. В судове засідання, призначене на 11.12.2024 обвинувачена вкотре не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

1.2. Прокурор у зв`язку з черговою неявкою обвинуваченої в судове засідання заявив клопотання про накладення на обвинувачену грошового стягнення.

2. В судовому засіданні сторони висловили такі позиції:

2.1. Прокурор підтримав своє клопотання, просив його задовольнити.

2.2. Представник потерпілої ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора.

2.2. Захисник ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання заперечував з підстав відсутності відомостей про причини неявки обвинуваченої.

3. Заслухавши думку учасників, Суд дійшов таких висновків.

3.1. Кримінальне провадження № 0000496 від 22.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України надійшло до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 30.08.2024.

3.2. Згідно зі ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, а у разі затримання особи - у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно призначає судовий розгляд. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

3.3. За приписами п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України та ч. 1 ст. 323 КПК України обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це суд. Якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 КПК України.

3.4. Положеннями кримінального процесуального закону грошове стягнення віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження (ч. 2 ст. 131 КПК України). Метою їх застосування згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України є досягнення дієвості кримінального провадження.

3.5. Відповідно до ч. 3 ст. 146 КПК України суд, встановивши, що особа не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, накладає на неї грошове стягнення. Копія відповідної ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надсилається особі, на яку було накладено грошове стягнення.

3.6. Перш за все виконання процесуального обов`язку щодо прибуття на виклик суду норми кримінально процесуального законодавства пов`язують з обізнаністю особи щодо такого виклику.

3.7. Порядок та способи виклику особи до суду визначені у ч. 1 ст. 135 КПК України, а саме шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телефонограмою. Крім цього, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку, зокрема адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).

3.8. Разом з обвинувальним актом до суду надійшла заява обвинуваченої ОСОБА_6 про отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою СМС-повідомлень. Відповідно обвинувачена повідомлена про призначені на 05.09.2024, 13.09.2024, 27.09.2024, 15.10.2024, 04.11.2024 та 20.11.2024 засідання шляхом направлення повістки про виклик до суду на зазначений у заяві мобільний номер телефону через застосунок Viber (повідомлення доставлені 30.08.2024 о 16:55, 05.09.2024 о 14:11, 13.09.2024 о 16:23, 27.09.2024 о 18:53, 15.10.2024 о 17:35, 05.11.2024 о 16:40 відповідно).

3.9. Також з огляду на зазначені законодавчі положення при вирішенні питання про застосування грошового стягнення, суд зобов`язаний окрім встановлення факту чи викликана обвинувачена у встановленому КПК України порядку і чи є підтвердження здійснення такого виклику, встановити чи наявні (відсутні) поважні причини неявки обвинуваченої, та чи було повідомлено суд про поважні причини неявки за умови наявності таких.

3.10. Вичерпний перелік поважних причин неприбуття особи на виклик суду визначений у ч. 1 ст. 138 КПК України, це зокрема:

1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання;

2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення;

3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини);

4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо;

5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад;

6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю;

7) несвоєчасне одержання повістки про виклик;

8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

3.11. Кожна з цих обставин має бути належним чином обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Змагальність сторін, передбачена ст. 22 КПК України, передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій. Таке обстоювання полягає не лише у повідомленні суду своєї позиції та її належній аргументації, а й у доведенні відповідними засобами доказування певних обставин чи фактів, на яких вона ґрунтується.

3.12. Натомість ні обвинуваченою, ні її захисником не надано жодних підтверджень наявності у ОСОБА_6 будь-якої з зазначених поважних причин, що унеможливлюють неприбуття в судове засідання.

3.13. Ухвалою від 13.09.2024 до обвинуваченої ОСОБА_6 застосовано привід. В судове засідання, призначене на 27.09.2024 обвинувачена вкотре не з`явилась. До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 26.09.2024 надійшли матеріали виконання приводу, де зазначено, що при відвідуванні адреси проживання обвинуваченої ОСОБА_6 , вхідні двері ніхто не відчинив, тому виконати ухвалу при привід не надалось можливим.

3.14. Ухвалою від 04.11.2024 до обвинуваченої ОСОБА_6 застосовано повторний привід у судове засідання на 20.11.2024. До Білоцерківського міськрайонного суду 20.11.2024 надійшли матеріали виконання ухвали про привід від 04.11.2024, де зазначено, що ОСОБА_6 не відкрила двері та не відповідала на неодноразові телефонні дзвінки працівника поліції. Судове засідання відкладено до 20.11.2024 у зв`язку з неявкою обвинуваченої.

3.15. В судовому засіданні 20.11.2024 вирішено питання про повторне застосування приводу на 11.12.2024, оскільки обвинувачена не реагує на дії працівників поліції та не відкриває вхідні двері до свого помешкання. До Білоцерківського міськрайонного суду 11.12.2024 надійшли матеріали виконання ухвали про привід від 20.11.2024, де зазначено, що ОСОБА_6 в категоричній формі відмовляється спілкуватися з працівниками поліції та відмовляється повідомляти місце свого перебування.

3.16. За таких обставин очевидним є факт систематичного невиконання обвинуваченою ОСОБА_6 свого процесуального обов`язку прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - завчасно повідомити про це.

3.17. Вирішуючи питання про застосування грошового стягнення до ОСОБА_6 , Суд також враховує, що у зв`язку з її неявкою є неможливим належний розгляд цього кримінального провадження. Частина 5 ст. 28 КПК України закріплює право кожного на те, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите. Аналогічно частина 1 статті 283 КПК України гарантує право на розгляд обвинувачення в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

3.18. За змістом статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є, зокрема, забезпечення швидкого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу. Однією із загальних засад кримінального провадження, яким повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження, є розумність строків. Систематична неявка обвинуваченої ОСОБА_6 в судові засідання призводить до затягування судового розгляду, а також до невиправданої втрати процесуального часу іншими учасниками процесу прокурором, захисником, потерпілою та її представником.

3.19. Згідно з ч. 3 ст. 146 КПК України суд, встановивши, що особа не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, накладає на неї грошове стягнення.

3.20. За приписами ч. 1 ст. 139 КПК України, якщо обвинувачений, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття на виклик суду на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до статі 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 у розмірі 3028,00 гривень.

3.21. Відтак, з метою виконання завдань кримінального провадження та забезпечення проведення судового провадження у розумні строки, враховуючи те, що поважність причин неявки обвинуваченою у судове засідання не підтверджена, а її відсутність перешкоджає проведенню судового засідання, наявні підстави для застосування до неї грошового стягнення.

3.22. До обвинуваченої вже застосовувалось грошове стягнення на рівні 0,5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак це не вплинуло на її процесуальну поведінку. Відтак Суд вважає за необхідне визначити грошове стягнення на рівні 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 028,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 135, 140-143, 372, 376 КПК України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання прокурора задовольнити.

2. Накласти на обвинувачену ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Узин Білоцерківського району Київської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , грошове стягнення у розмірі 1 (одного) прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

3. Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до ч. 1 ст. 147 КПК України особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_7