Справа № 457/1751/23
провадження №1-кп/457/24/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000261 від 24 жовтня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стебник Львівської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 травня 2024 року за ч. 1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 3 (три) місяці, який на підставі ухвали Львівського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року змінено та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 30 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що 22 жовтня 2023 року о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у нежитловому приміщенні будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення шляхом обману, вчиненого повторно, вирішив незаконно заволодіти майном ОСОБА_5 , зокрема електричним перфоратором марки «GRAND» моделі «ПЭ- 1500 DFR», вартістю 1432 гривні та електричним перфоратором марки «STURM» моделі «RH 2525 V», вартістю 1397 гривень, які тимчасово перебували у користуванні ОСОБА_3 , який з відома ОСОБА_5 виконував ремонтні роботи у вищевказаному приміщенні. В цей же час, ОСОБА_3 реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи умисно з метою введення в оману ОСОБА_5 повідомив йому неправдиві відомості про те, що для збереження його майна, зокрема перфоратора марки «STURM» моделі «RH 2525 V» та перфоратора марки «GRAND» моделі «ПЭ-1500 DFR», забере їх із вищевказаного приміщення на тимчасове зберігання, а в подальшому поверне власнику, на що ОСОБА_3 отримав згоду ОСОБА_5 . При цьому, у цей час ОСОБА_3 не мав наміру повертати вищевказані перфоратори власнику, а бажав розпорядитись ними на власний розсуд, зокрема здати у ломбард, за що отримати грошові кошти. Таким чином, заволодівши шляхом обману майном ОСОБА_5 , ОСОБА_3 у вищевказаний час із зазначеними перфораторами залишив нежитлове приміщення будинку АДРЕСА_2 .

В подальшому, 22 жовтня 2023 року о 17 годині 30 хвилин, продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні ПТ «Ломбард Фінанс №16» на вул. Івана Мазепи, 9 у м. Дрогобичі Львівської області здав для реалізації перфоратор марки «STURM» моделі «RH 2525 V» за що отримав грошові кошти в розмірі 945 гривень, а в подальшому цього ж дня о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні ПТ «Ломбард Фінанс №17» на вул. Пилипа Орлика, 14 у м. Дрогобичі Львівської області здав перфоратор марки «GRAND» моделі «ПЭ-1500 DFR» за що отримав грошові кошти в розмірі 845 гривень, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд. В результаті вищевказаних умисних, протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_5 заподіяно майнову шкоду в розмірі 2829 гривень. Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Обвинувачений винним себе визнав повністю, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчинених ним злочинів, зокрема суду пояснив, що він дійсно викрав перфоратор марки «STURM» моделі «RH 2525 V» та перфоратор марки «GRAND» моделі «ПЭ-1500 DFR». Щиро розкаявся у вчиненому та просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, однак направив заяву про розгляд підготовчого судового засідання та судового розгляду без його участі, щодо проведення судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України не заперечує. З приводу міри покарання покладається на думку суду.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнав фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Судом встановлено в відкритому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки він вчинив заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно. Вчинене обвинуваченим відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно дост.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із вимог статтей 50,65 КК України щодо призначення покарання та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи , - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу винного, який на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, його посередню характеристику, те, що він є раніше судимим. Також суд враховує думку потерпілого, який у письмовій заяві вказав, що при вирішенні міри покарання покладається на думку суду.

Суд при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 враховує обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, оскільки обвинувачений визнав винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків, а також те, що будучи раніше судимим на шлях виправлення не став, продовжує вчиняти кримінальні правопорушення, тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, є рецидив злочинів.

Відповідно до вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 травня 2024 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, та на підставі ч.1 ст.70 КК України призначено покарання у виді 6 (шість) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України та ч.1 ст.72 КК України визначено ОСОБА_3 до відбування остаточну міру покарання у виді 6 (шести) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

В подальшому, ухвалою Львівського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 травня 2024 року змінено. ОСОБА_3 призначено за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років; за ч. 1 ст. 357 КК України - обмеження волі на строк 2 роки та на підставі поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 п. 1 пп. «г» ст. 72 КК України шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 листопада 2023 року, яке ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 квітня 2024 року замінено зі штрафу в розмірі 17 000 гривень на покарання у виді 240 годин громадських робіт, та призначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 30 днів.

Отже, при призначенні покарання застосуванню підлягає ч.4 ст.70 КК України згідно якої за правилами, передбаченими в частинах першій - третій статті 70, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

Так як судом встановлено, що ОСОБА_3 винен у вчиненні інших кримінальних правопорушень, які вчинені ним до постановлення попереднього вироку, тому остаточне покарання ОСОБА_3 слід визначити на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Долю речових доказів та судових витрат слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 травня 2024 року, який змінений ухвалою Львівського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 6(шість) років 30 (тридцять) днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання з 31 січня 2024 року.

Речові докази:

-перфоратор марки «STURM» моделі «RH 2525 V» та перфоратор марки «GRAND» моделі «ПЭ-1500 DFR», які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, повернути потерпілому ОСОБА_5 ;

-фіскальний чек ПТ «Ломбард Фінанс №16» №73395 від 26 жовтня 2023 року та фіскальний чек ПТ «Ломбард Фінанс № 17» №47529 від 26 жовтня 2023 року - повернути потерпілому ОСОБА_5 ;

-металевий навісний замок марки «ОРЕЛ» та ключ до нього із надписом «ОРЕЛ», який знаходиться на зберіганні в камері речових доказів ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області- повернути потерпілому ОСОБА_5 ;

-пластмасовий ящик зеленого кольору для зберігання і носіння перфоратора марки «STURM» моделі «RH2525V» та лист формату А4 із інформацією про ціну та дату покупки перфоратора марки «GRAND» моделі «ПЄ 1500 DFR», які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області- повернути потерпілому ОСОБА_5 ;

-DVD-R диск із камер відеоспостереження ПТ Ломбард «Фінанс» Дрогобицьке відділення №16 за 22 жовтня 2023 року та DVD-R диск із камер відеоспостереження ПТ Ломбард «Фінанс» Дрогобицьке відділення №17 за 22 жовтня 2023 року, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження;

-кепку світло-коричневого кольору та куртку світло-коричневого кольору марки «jack wolfskin», повернути ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1195 (одна тисяча сто дев`яносто п`ять) грн. 00 коп. витрат на проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1