Справа №591/5444/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/539/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - особисте зобов`язання
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 вересня 2024 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 вересня 2024 року, у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області щодо обрання підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, було відмовлено.

Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього певних обов`язків.

Визначено строк дії ухвали до 22 листопада 2024 року включно.

Не погодившись зі вказаним рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 вересня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СУ ГУНП в Сумській області, обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з правом внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі внесення застави, обов`язки, передбачені п.1-6 ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог, прокурор посилається на те, що у поданому клопотанні слідчим, а у судовому засіданні прокурором, з врахуванням відповідних доказів, було підтверджено обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри за ч.3 ст.332 КК України, з чим, також, погодився і слідчий суддя та визнав, також, доведеним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Однак, слідчий суддя визнав недоведеними ризики, передбачені п.п.1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та, з врахуванням особи підозрюваного, стану його здоров`я, родинних та соціальних зв`язків, наявності у нього постійного місця проживання, дійшов висновку про доцільність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що є помилковим, оскільки підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання у виді позбавлення волі та строк до 9 років, яке загрожує йому, у разі доведеності його вини, чинити перешкоди кримінальному провадженню іншим шляхом, а саме, не виконувати покладені на нього обв`язки, що призведе до затягування досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки може бути причетний до інших фактів організації незаконного переміщення осіб через державний кордон України, а за відсутності легальних доходів, може продовжити протиправну діяльність.

При цьому, як зазначає прокурор, обставини, що характеризують особу ОСОБА_7 , які були враховані слідчим суддею, існували і на момент злочину, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, проте, не стали для нього стримуючим фактором, а тому, відповідно, не можуть бути визначальними при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.

З врахуванням вказаного, посилаючись на практику ЄСПЛ, прокурор вважає, що у даному випадку наявні підстави для задоволення клопотання слідчого та застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти встановленим ризикам не зможуть та не забезпечать його належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування даного кримінального провадження.

Апеляційний розгляд поданої апеляційної скарги прокурор просив проводити у письмовому провадженні.

Враховуючи таку позицію прокурора, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , також подав заяву про здійснення апеляційного розгляду даного кримінального провадження у його, та його підзахисного відсутності, в якій, додатково, просив у задоволенні апеляційних вимог відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без зміни..

Тому, враховуючи наявність вказаних заяв, а також, що про дату час і місце учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, керуючись ч.4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні провести у без їх участі, та, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що СУ ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000284 від 05 вересня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,4 ст.368-3, ч.3 ст.332 ч.1 ст.366 КК України, в якому ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В рамках даного кримінального провадження до слідчого судді звернувся старший слідчий СУ ГУНП в Сумській області з клопотанням щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з визначенням розміру застави, що становить 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яке обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та тим, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки останнього.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді вказаного провадження, слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину та що доводами слідчого у клопотанні, а прокурором у судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Такого висновку слідчий суддя дійшов з врахуванням того, що в ході досудового розслідування ще відбувається встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, а також осіб, яким відомі такі обставини, при цьому, підозрюваному інкримінується 1 епізод протиправної діяльності, який датований травнем 2024 року.

При цьому, слідчий суддя визнав недоведеними існування ризиків, передбачених п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, з огляду на те, що ризик того, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, був обґрунтований лише тяжкістю майбутнього покарання, яке загрожує останньому у разі доведеності його винуватості, в той час, як доданими до клопотання доказами підтверджено наявність на його утриманні дитини, що він до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, має незадовільний стан здоров`я, і з часу обізнаності про кримінальне провадження демонструє належну процесуальну поведінку, з`являючись на виклики до суду та слідчого.

Крім того, слідчим суддею було враховано і те, що як вбачається з матеріалів, за місцем мешкання підозрюваного був проведений обшук, під час якого вилучено тільки мобільний телефон, належне підозрюваному посвідчення та автомобіль, що стало підставою для висновку про сумнівність тверджень слідчого та прокурора щодо наявності ризику того, що ОСОБА_7 буде чинити перешкоди кримінальному провадженню.

Саме за наявності вищезазначених обставин, встановивши обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні інкримінованого йому злочину та наявність лише одного ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя і дійшов висновку про необґрунтованість доводів слідчого щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави та вважав за доцільне обрати останньому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладення на нього відповідних обов`язків, з яким колегія суддів погоджується в повному обсязі та ставити під сумнів його законність та обґрунтованість підстав не вбачає.

При цьому, додаткових обставин, які залишились поза увагою слідчого судді при вирішенні питання обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу, в апеляційній скарзі прокурором не наведено, як і не доведено існування обставин, якими б підтверджувалось, що виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави є необхідним для забезпечення дієвості даного кримінального провадження та недоцільність обрання щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, на спростування апеляційних доводів, колегія суддів звертає увагу, що на підтвердження того, що підозрюваний ОСОБА_7 обраний відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання порушив, належну процесуальну поведінку не дотримав, покладені на нього обов`язки не виконав, прокурором доказів надано не було.

Тобто, беззаперечних доводів, за яких висновки слідчого судді, викладені в оскаржуваному рішенні, слід було б вважати помилковими, в апеляційній скарзі не наведено, і обставин, за яких клопотання слідчого підлягало б до задоволення, під час апеляційного розгляду даного провадження колегією суддів встановлено не було.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею було постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,419,422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 вересня 2024 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4