ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/7831/24 Номер провадження 11-сс/814/810/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора адвоката ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 08 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням слідчий суддя відмовив у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_8 , який був затриманий працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про відсутність у нього повноважень для з`ясування підстав затримання особи у випадку, не пов`язаному з досудовим розслідуванням кримінального провадження.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд його скарги слідчим суддею.

При цьому зазначає про наявність у слідчого судді обов`язку звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається особа, не надасть судового рішення, що набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Стверджує, що службові особи територіального центру комплектування та соціальної підтримки не є уповноваженими особами, яким надано право на здійснення затримання особи та її подальше утримання, що вказує на протиправне затримання ОСОБА_8 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, міркування прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

За змістом положень п.18 ч.1 ст.3 та ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб у кримінальному провадженні та при цьому вирішує у кримінальному провадженні лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Згідно з приписами п.10 ч.1 ст.3 КПК України кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Крім того, згідно з ч.3 вказаної статті Кодексу слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Крім того, згідно зі ст.4 вказаного Закону установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Таким чином, наведений у ст.206 КПК України механізм надає повноваження слідчому судді перевіряти наявні підстави для позбавлення підозрюваного, обвинуваченого чи засудженого свободи, зокрема за наявності чи відсутності відповідного судового рішення, та відповідно реагувати, шляхом перевірки законності підстав утримання такої особи.

В свою чергу, вказаний порядок не включає процедуру оскарження рішень, дій чи бездіяльності іншого органу, пов`язаного із утриманням особи поза межами кримінального провадження.

З матеріалів провадження вбачається, що адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Полтави зі скаргою, в якій просить звільнити ОСОБА_8 , утримуваного в ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому, зі змісту скарги та доданих до неї документів видноя, що викладені у ній обставини не відносяться до правовідносин, які регулюються нормами КПК України, оскільки ОСОБА_8 не є затриманою особою в розумінні кримінального процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про відсутність у нього повноважень, визначених КПК України, для з`ясування підстав затримання особи в інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням кримінального провадження та розгляду клопотання у порядку ст.206 КПК України.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що заявник у разі порушення його прав чи інтересів службовими (посадовими) особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки при здійсненні ними своїх повноважень, пов`язаними з мобілізацією, для судового захисту вправі звернутись з адміністративним позовом до адміністративного суду, а у разі вчинення щодо нього протиправних дій, що містять ознаки кримінального правопорушення - до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Будь-яких порушень вимог кримінального процесуального Закону, які б були підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.405, ст.407 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2024 року залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4