Справа № 182/3288/19
Провадження № 1-кп/0182/443/2021
У Х В А Л А

Іменем України

20.12.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000880 стосовно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працюючого робочим на ПАТ «Дніпровський Птахокомбінат», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін провадження

прокурора ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0000880 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою суду від 02.03.2020 року обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено у розшук, а кримінальне провадження зупинено до його розшуку. Організацію виконання ухвали про розшук обвинуваченого доручено Нікопольському РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвалою суду від 25.11.2021 року обвинуваченого ОСОБА_4 було оголошено у міжнародний розшук.

Від прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи, оголошеної у міжнародний розшук.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що обвинувачений факти ухиляється від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, з цією метою перетнув кордон України в сторону Російської Федерації, а тому виникла необхідність у обранні відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та екстракції його до України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення тяжкого злочину та у разі визнання його винним йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, встановлена наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

На думку сторони обвинувачення, встановлено обґрунтований ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від суду, враховуючи тяжкість обвинуваченням та суворість можливого покарання. Також, про наявність цього ризику вказує, що ОСОБА_4 як під час досудового розслідування був оголошений розшук у зв`язку із переховуванням його від органу досудового розслідування, так і під його встановлення місцезнаходження та направлення обвинувального акту до суду був оголошений у розшук.

Згідно отриманої інформації з інформаційно-пошукової системи «АРКАН ЦП» встановлено, що ОСОБА_4 перетнув кордон України в напрямку Російської Федерації 11.09.2019 та по теперішній час до України не повертався. Тобто очевидний ризик ухилення ОСОБА_4 від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так, 27.07.2017 відносно ОСОБА_4 до суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000061 за ч. 3 ст. 407 КК України.

Після чого, 13.05.2019 до суду скеровано обвинувальний у кримінальному провадженні №0000880 від 19.03.2015 за ч. 2 ст. 186 КК України.

Далі, 20.08.2019 до суду направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001198 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Тобто, ризик вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень є беззаперечним.

Враховуючи наведенні вище обставини, застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, так як на даний час ОСОБА_4 продовжує ухилятись від суду, та існує ризик вчинення нових злочинів.

Під час проведення підготовчого судового засідання, яке відбулось 02.03.2020 року, обвинуваченого оголошено у розшук, а провадження зупинено.

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду від 25.11.2021 ОСОБА_4 оголошено у міжнародний розшук.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_4 тривалий час не з`являється до суду, оголошений у міжнародний розшук, а відповідно до отриманих матеріалів перетнув кордон України та не повернувся, є очевидні підстави вважати, що він переховується від суду з метою уникнення кримінального покарання, тому сторона обвинувачення вважає, що є всі підстави для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

ОСОБА_4 був оголошений у міжнародний розшук, що є підставою для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу без його присутності.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція ч. 2 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі до 6 років.

З огляду на те що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КПК України обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законодавчо передбаченим.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Крім наведеного, ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного можливе у разі якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Ухвалою суду від 02.03.2020 року обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено у розшук, а кримінальне провадження зупинено до його розшуку. Організацію виконання ухвали про розшук обвинуваченого доручено Нікопольському ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвалою суду від 25.11.2021 року обвинуваченого ОСОБА_4 було оголошено у міжнародний розшук.

Згідно отриманої інформації з інформаційно-пошукової системи «АРКАН ЦП» встановлено, що ОСОБА_4 перетнув кордон України в напрямку Російської Федерації 11.09.2019 та по теперішній час до України не повертався.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на існування таких ризиків:

- ризик переховування обвинуваченого від суду;

-ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів - підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні - підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується; документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що ОСОБА_4 переховується від суду, з огляду на таке.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Злочин передбачений ч. 2 ст. 186 є тяжким злочином відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, наявність цього ризику підтверджується і фактом його тривалого (з 2019 року) перебування за межами України.

З урахуванням тяжкості злочину вчинення у якому обвинувачується ОСОБА_4 , існування ризику переховування від суду, суддя дійшов висновку, що цього достатньо для можливості обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Інші запобіжні заходи, на думку судді, не забезпечать його належну процесуальну поведінку і не зменшать встановленого ризику.

Що стосується ризику вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Так, 27.07.2017 відносно ОСОБА_4 до суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000061 за ч. 3 ст. 407 КК України.

Після чого, 13.05.2019 до суду скеровано обвинувальний у кримінальному провадженні №0000880 від 19.03.2015 за ч. 2 ст. 186 КК України.

Далі, 20.08.2019 до суду направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001198 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Тобто, ризик вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень є беззаперечним.

Крім того, під час перебування кримінального провадження № 0000880 в суді, під час підготовчого судового засідання обвинуваченого ОСОБА_4 було оголошено у міжнародних розшук.

Частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності обвинуваченого можливе у разі якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Тобто, положення ч. 6 ст. 193 КПК України не зобов`язують при вирішення питання про обрання запобіжного заходу доводити факт перебування особи в розшуку, йдеться лише про оголошення в міжнародний розшук.

За змістом статті 2 Статуту Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерполу, вказана організація здійснює взаємодію всіх органів кримінальної поліції. Тобто, наявність або відсутність у вказаній організації відомостей про розшук певної особи, ще не свідчить, що особа не перебуває в міжнародному розшуку, оскільки компетентні органи країни мають можливість звертатись напряму до інших країн відповідно до міжнародних угод.

Міжнародна організація кримінальної поліції - Інтерпол лише дає змогу ефективно супроводжувати процес міжнародного розшуку та здійснювати криміналістичне, інформаційне, аналітичне, організаційне, методичне забезпечення такої діяльності.

Відсутність інформації в організації Інтерпол про розшук певної особи не свідчить про відсутність її міжнародного розшуку, оскільки наявність/відсутність такої інформації не є обов`язковою умовою міжнародного розшуку особи.

Положення Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої спільним наказом МВС України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Держкомкордону України, Державної митної служби України, Державної податкової адміністрації України № 3/1/2/5/2/2 від 09.01.1997 не регулює питання оголошення осіб у міжнародний розшук.

Крім того, частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що у випадку розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання такого запобіжного заходу за відсутності обвинуваченого, після затримання цієї особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, суд за участю обвинуваченого, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Аналіз положень наведеної статті дає підстави для висновку, що у разі оголошення обвинуваченого в міжнародний розшук, остаточно питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому вирішується після його затримання та доставки до суду, а за такого строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді триманні під вартою обвинуваченому, якого оголошено в міжнародний розшук, триває до його затримання та доставки до суду і не обмежується строком встановленим ч.1 ст.197 КПК України.

Отже, з урахуванням тяжкості злочину вчиненого якого інкримінується ОСОБА_4 , доведення стороною обвинувачення існування ризику переховування від органів досудового розслідування та вчинення іншого кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, суд також враховує, що відповідно п.п. 4 розділу VІ Наказу Міністерства Юстиції України від 19.08.2019 № 2599/5 «Про затвердження Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження» підставою для здійснення екстрадиції розшукуваного в Україну для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або його зміну на більш м`який запобіжний захід є саме ухвала компетентного суду про тримання особи під вартою.

Викладене дає підстави для задоволення клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під варто щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 177, 178, 183, 193, 194, 281, 372 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Після затримання і не пізніше як через 48 (сорок вісім) годин з часу доставки ОСОБА_4 до місця кримінального провадження розглянути за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід у встановленому законом порядку.

Виконання ухвали доручити Нікопольському РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Копію ухвали направити начальнику Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для організації її виконання.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1