Справа № 185/788/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 року

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні в умовах дії воєнного стану в судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01 січня 2025 року за № 0000001 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Павлоград, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 на посаді командира 1 стрілецького відділення 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти у військовому званні молодший сержант, маючого середню освіту, розлученого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.07.2024 № 198 (по стройовій частині), сержант ОСОБА_3 призначений на посаду: кулеметника 2 стрілецького відділення - стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зарахований до списків особового складу з 14 липня 2024 року.

Згідно зі ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статут внутрішньої служби ЗС України) солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, додержуватись правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Статтями 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), встановлено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Водночас, молодший сержант ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення.

Так, 18.12.2024 приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту з потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час стояла на подвір`ї вищевказаного домоволодіння, підійшов до неї та, стоячі навпроти, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс удар ліктем правої руки по лівій руці ОСОБА_5 , чим завдав їй фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України за ознаками умисного завдання удару, який завдав фізичний біль і не спричинив тілесних ушкоджень.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурором заявлено клопотання про розгляд даного обвинувального акта про вчинення кримінального правопорушення у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором залучено документи, передбачені п. 1-3 ч. 3 ст. 302 КПК України.

За змістом доданої до обвинувального акта письмової заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , складеної у присутності адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Крім того, за змістом доданої до обвинувального акта письмової заяви потерпілої ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_5 згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та інкримінованим обвинуваченому ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 126 КК України, а також на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі

Судом встановлено, що на виконання вимог ч. 2 ст. 302 КПК України прокурором роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 та потерпілій ОСОБА_5 зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду у спрощеному провадженні, передбаченому статтями 381 - 382 КПК України.

За ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дослідивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, дійшов висновку, що ОСОБА_3 , за встановлених органом досудового розслідування обставин, наведених вище, які не оспорюються учасниками судового провадження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України - умисного завдання удару, який завдав фізичний біль і не спричинив тілесних ушкоджень.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд керується статтями 50, 65 КК України в частині законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання та досягнення мети його призначення.

При призначенні покарання суд також виходить з вимог закону щодо достатності покарання для виправлення особи, запобігання скоєнню ним нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 126 КК України кримінальне правопорушення віднесено до кримінальних проступків.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, на теперішній час приймає безпосередню участь в забезпеченні, проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом відсічі збройної агресії з боку російської федерації проти України, за місцем служби характеризується позитивно, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання у відповідності до ст. 67 КК України - не встановлено.

Підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.

З огляду на наведене, враховуючи всі зазначені обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, зважаючи на відсутність у справі обставин, що обтяжують покарання, а також той факт, що обвинувачений притягається до кримінальної відповідальності за проступок, суд дійшов висновку, що досягнення мети покарання - виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , та запобігання скоєння ним нових кримінальних правопорушень, може відбутися й без ізоляції останнього, тож вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 126 КК України у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн. .

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Судові витрати на проведення судової експертизи відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався і підстави для його обрання відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн. (п`ятсот десять грн. 00 коп.).

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази у справі:

- DVD диск до протоколу проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_7 - котрий зберігається в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження,

- DVD диск до протоколу проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_5 , - котрий зберігається в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження,

- DVD диск до протоколу проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_3 , - котрий зберігається в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження

Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1