печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001808, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , в якому останній просить скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2024, по справі № 757/28179/24-к, а саме на: автомобіль «Mazda CX-5», д.н.з. НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи клопотання, адвокат зазначає, що вказаний арешт накладено необґрунтовано. ОСОБА_4 не має жодного процесуального статусу у вказаному кримінальному провадженні. Вказаний арешт є нерозумним та неспіврозмірним. В ухвалі слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.06.2024 не надано доказів того, що зазначене майно, на яке накладено арешт, має значення для кримінального провадження, а також те, що вказане майно здобуте злочинним шляхом. Також жодним чином не доведено, що майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, чи було здобуто злочинним шляхом, зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які могли б бути використані як доказ для продовження заходу забезпечення, а саме арешту, чи обставин, що встановлені під час досудового розслідування даного кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, адвокат просить клопотання задовольнити та скасувати арешт.

Особа, що звернулась із клопотанням - адвокат ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , повідомлений про місце, дату та час розгляду справи належним чином, в судове засідання не з?явився. В свою чергу, прокурор подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, по суті клопотання зазначив, що не заперечує проти задоволення клопотання у частині зняття заборони на користування автомобілем, в іншій частині щодо скасування арешту заперечує.

Слідчий суддя з урахуванням викладеного, положень ч. 2 ст. 174 КПК України, визнав за можливе провести розгляд справи без участі сторін.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання з додатками, надходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001808 від 27.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 302, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 303, ч. 4 ст. 369 КК України, в рамках якого ряду осіб повідомлено про підозри.

З матеріалів клопотання вбачається, що 21.06.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 577/28179/24-к накладено арешт, зокрема на: автомобіль «Mazda CX-5», д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом заборони розпорядження та відчуження вказаного майна.

В ході розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя встановив, що 11.06.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 302, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 303, ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України та затримано в порядку, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 208 КПК України.

За наявною інформацією, отриманою у встановленому законом порядку, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що кримінальна відповідальність за корупційні злочини та діяльність, створеної ОСОБА_4 , злочинної організації, передбачена ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 302, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 303, ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України, санкція яких передбачає конфіскацію майна, а також тому, що останній є діючим адвокатом, а також колишнім працівником правоохоронних органів та знає процедуру конфіскації майна підозрюваного, з метою унеможливлення такої стосовно всього його майна, яке було придбане підозрюваним за рахунок прибутку від незаконної діяльності, реєструє фактично придбане ним майно на близьких родичів, зокрема на дружину - ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (код НОМЕР_2 ), в шлюбі з якою підозрюваний від 20.09.2003, та на яку ОСОБА_7 зареєстрував наступні об`єкти: автомобіль марки «Mazda» модель «CX-5», червоного кольору, 2018 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 .

Слідчий суддя дійшов висновку, що є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Втручання держави у право володіння майном у даному конкретному випадку є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК України, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Втручання у вказаному вище кримінальному провадженні є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства, громади), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому, застосовані обмеження стосовно вказаного вище майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, представниками власника майна не надано та не встановлено.

Так, з огляду на матеріали справи вбачається, що ОСОБА_4 перебуває в зареєстрованому шлюбі із особою, якій в рамках кримінального провадження № 0001808 від 27.09.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 302, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 303, ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України, і як встановлено слідчим суддею в ході розгляду клопотання про арешт майна, є обґрунтовані підстави вважати, що арештований автомобіль, як встановлено слідчим суддею в ході розгляду клопотання про арешт майна, підозрюваний зареєстрував на дружину з метою унеможливлення конфіскації майна.

Представником власника арештованого майна відповідних висновків слідчого судді не спростовано, а відтак не доведено, що арешт накладено необґрунтовано чи в його застосуванні відпала потреба, із чим КПК України пов`язує підстави для скасування арешту майна.

Окрім того, представником власника до матеріалів клопотання не долучено жодного доказу, який би спростував значення вказаного майна як речового доказу - і відповідно, не доведено, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба.

Щодо доводів представника власника арештованого майна з приводу того, що ОСОБА_4 не було повідомлено про підозру у цьому кримінальному провадженні, то слід зазначити, що арешт майна, накладений у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті є формою забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною чи обвинуваченою у вчиненні кримінального правопорушення.

Окрім того, слід зазначити, що слідчий суддя в ході розгляду клопотання про арешт майна дійшов висновку про накладення арешту на автомобіль виключно в частині заборони розпорядження та відчуження вказаного майна, що не позбавляє можливості власника майна користуватися транспортним засобом, проти чого не заперечує прокурор, викладаючи свою позицію по суті клопотання про скасування арешту.

Слідчий суддя звертає увагу, що досудове розслідування у вказаному провадженні триває, і з метою недопущення можливості приховування, зникнення, втрати чи відчуження означеного майна існує необхідність у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, з урахуванням мети накладення арешту - забезпечення збереження речових доказів, вважаю, що представником власника майна не доведено, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, а тому підстави для задоволення клопотання - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 376, 392 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1