Справа № 357/4686/25
У Х В А Л А

про тимчасовий доступ

07 квітня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей та документів, у кримінальному провадженні № 0000253, яке внесене до ЄРДР 01 квітня 2025 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

У С Т А Н О В И В:

згідно з клопотанням, старший дізнавач ОСОБА_3 просила: надати їй дозвіл на тимчасовий доступ до оригіналів медичної документації з можливістю їх вилучення на час проведення судово-медичної експертизи картки стаціонарного хворого № 3502 та всієї іншої медичної документації на ім`я ОСОБА_4 , 1958 року народження, які перебувають в нейрохірургічному відділенні Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивувала тим, що Білоцерківським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування за заявою ОСОБА_4 , який повідомив, що близько 12 години 14 березня 2025 року, перебуваючи по АДРЕСА_2 , невідома особа нанесла йому тілесні ушкодження, з приводу яких він має намір проходити СМЕ.

У ході досудового розслідування установлено, що ОСОБА_4 госпіталізований на стаціонарне лікування з 14 березня 2025 року по 24 березня 2025 року в ІНФОРМАЦІЯ_2 , у нейрохірургічному відділенні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку, поверхнева травма голови.

Зараз у дізнання є необхідність визначити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого. Для цього необхідна медична документація, яка сформована під час лікування потерпілого. Іншим способом, аніж через тимчасовий доступ, здобути її неможливо, оскільки вона є предметом охорони лікарської таємниці.

Вказані документи потім можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні та їх оригінали необхідні для проведення судово-медичної експертизи.

Слідчий суддя, розглянув клопотання дізнавача ОСОБА_3 за відсутності учасників справи, адже вона звернулася із заявою про розгляд справи без її участі.

Своєю чергою, Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради « ІНФОРМАЦІЯ_1 » будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду, свого представника до суду не направила.

Згідно з ч. 4 ст. 163 КПК України, неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Отже, керуючись вказаною нормою, слідчий суддя розглядав клопотання за відсутності володільця речей та документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є: тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 6 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: відомості, які можуть становити лікарську таємницю.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 ЦК України, фізична особа має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при її медичному обстеженні.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19 листопада 1992 року № 2801-XII, медичні працівники та інші особи, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків.

Отже, інформація про стан здоров`я особи, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при її медичному обстеженні є відомостями, які становлять лікарську таємницю.

Отож, надаючи тимчасовий доступ до документів, які містять лікарську таємницю, слідчий суддя зобов`язаний, пересвідчитись:

(1) в існуванні обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

(2) що ці документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

(3) що ці документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

(4) що відомості в цих документах можуть бути використані як докази та немає можливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за їх допомогою.

Слідчим суддею установлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за ч. 1 ст. 125 КК України.

Вказана норма передбачає відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження.

Слідчий суддя зазначає, що розслідуючи вказаний кримінальний проступок, дізнавач має збирати докази, які підтверджують, або спростовують наявність тілесних ушкоджень легких тілесних ушкоджень у потерпілого.

З копії заяви потерпілого ОСОБА_4 від 26 березня 2025 року з`ясовано, що він повідомив про вчинення стосовно нього кримінального правопорушення, а саме: близько 12 години 14 березня 2025 року, перебуваючи по АДРЕСА_2 , невідома особа нанесла йому тілесні ушкодження.

З копії протоколу допиту потерпілого від 03 квітня 2025 року, слідчий суддею з`ясовані обставини за яких ОСОБА_4 наносилися тілесні ушкодження, спосіб їх нанесення тощо.

Згідно з копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, історія хвороби № 3502 від 24 березня 2025 року, ОСОБА_4 проходив лікування в КНП БМР « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку, поверхнева травма голови.

Слідчий суддя вважає, що вказані обставини можуть свідчити, про наявність ознак, кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та потребують подальшої перевірки під час досудового розслідування.

З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, історія хвороби № 3502 від 24 березня 2025 року з`ясовано, що ОСОБА_4 проходив лікування в КНП БМР « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Отже, документи до яких дізнавач має намір отримати тимчасовий доступ можуть знаходитися в КНП БМР « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

У клопотанні дізнавач стверджував, що документи стосовно лікування потерпілого зможуть підтвердити наявність у нього легких тілесних ушкоджень.

Згідно з пп. 4.1 п. 4 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, судово-медична експертиза з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться судово-медичним експертом шляхом медичного обстеження потерпілих, Проведення цієї експертизи тільки за медичними документами (історії хвороби, індивідуальній карті амбулаторного хворого тощо) допускається у виняткових випадках і лише за наявності справжніх повноцінних документів, що містять вичерпні дані про характер ушкоджень, їх клінічний перебіг та інші необхідні відомості.

Відповідно до пп. 4.2 п. 4 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, судово-медичний експерт встановлює особу обстежуваного за паспортом чи іншим документом, що його замінює, з`ясовує у нього обставини заподіяння ушкоджень, скарги та, за потребою, інші відомості; ознайомлюється з матеріалами справи і наявними медичними документами. Всі отримані відомості фіксуються у висновку експерта (акті судово-медичного обстеження - надалі акт).

Згідно з пп. 4.3 п. 4 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, якщо необхідні медичні документи експерту не подані, він заявляє особі чи органу, що призначив експертизу, клопотання про надання відповідних документів.

Відповідно до пп. 4.4 п. 4 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, при проведенні судово-медичної експертизи експерт повинен використовувати оригінали медичних документів. У виняткових випадках дозволяється використання копій і виписок, за умови відображення в останніх вичерпних відомостей про ушкодження та їх клінічний перебіг. Ці документи мають бути засвідчені підписом лікаря і печаткою лікувального закладу.

Отже, медичні документи потерпілого необхідні, для проведення судово-медичної експертизи, щоб визначити сутінь тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого.

За таких обставин, слідчий суддя погоджується із дізнавачем, що медична документація стосовно потерпілого має суттєве значення для кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо: встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

Отже, виключно на основі експертизи, проведеної, у тому числі на основі медичної документації, можна встановити тяжкість та характер тілесних ушкоджень.

Отож, слідчий суддя погоджується, що іншими доказами, довести ті обставини, на які посилається дізнавач, неможливо.

За таких обставин, слідчий суддя, дійшов висновку про наявність підстав для надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, які містять лікарську таємницю.

Своєю чергою, згідно з ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Отже, за вимогами вказаної норми, для отримання можливості вилучити оригінали документів, слідчий має довести одну з двох обставин:

(1) є достатні підстави вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів;

(2) вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Вказаний обов`язок кореспондується з п. 7 ч. 2 ст. 160 КПК України, згідно з якою у клопотанні про тимчасовий доступ зазначаються: обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведена необхідність вилучення оригіналів медичної документації стосовно потерпілого, оскільки, згідно з пп. 4.4 п. 4 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, для проведення судово-медичної експертизи необхідні їх оригінали.

За таких обставин, керуючись, ст. 159, 163, 309-310 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей та документів, - задовольнити.

Надати дізнавачу сектору дізнання Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітану поліції ОСОБА_3 , дозвіл на тимчасовий доступ до оригіналів медичної документації з можливістю їх вилучення на час проведення судово-медичної експертизи картки стаціонарного хворого № 3502 та всієї іншої медичної документації на ім`я ОСОБА_4 , 1958 року народження, які перебувають в нейрохірургічному відділенні Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали тривалістю - 2 (два) місяці, з дня її постановлення.

Роз`яснити, що згідно з ч. 1 ст. 166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5