ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/983/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2025 р.

Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР № 0000913 від 25.10.2023 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:

Дарницький районний суд м. Києва розглядає вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні. Також просив покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.1-3, ч. 5 ст. 194 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти заявленого клопотання прокурора, вказавши, що у цьому кримінальному провадженні відсутні підстави для обрання будь-якого запобіжного заходу, оскільки ризики прокурором не доведені. Тяжкість покарання не може бути підставою для продовження запобіжного заходу. ОСОБА_3 має позитивну репутацію та міцні соціальні зв`язки, здійснює догляд за своєю матір`ю. Нічний домашній арешт може обмежити доступ до матері для надання допомоги.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши письмове клопотання прокурора щодо запобіжного заходу, письмові заперечення захисника, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченими зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачена обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість його здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У клопотанні сторона обвинувачення зазначає про наявність ризику переховування від суду та незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Так, ризик переховування (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обвинуваченого від суду існує та залишається з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінують ОСОБА_3 , суворістю покарання у виді позбавлення волі від 3 до 7 років, яке йому загрожує у випадку доведення його винуватості. Таке покарання, враховуючи вимоги КК України, вже саме по собі може бути мотивом обвинуваченого для переховування від суду.

Щодо ризику незаконного впливу на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Слід зазначити, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом. Суд вважає, що з переходом на стадію судового провадження ризик незаконного впливу на свідків лише актуалізується, адже за наслідками ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, обвинувачений стає обізнаним про всіх осіб, які допитувалися у цьому кримінальному провадженні. Відповідний незаконний виплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на обвинуваченого як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються обвинуваченому та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Оскільки, свідки у цьому кримінальному провадженні під час судового розгляду не допитувались, ризик того, що під впливом дій обвинуваченого ОСОБА_3 , є наявним.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує ступінь тяжкості інкримінованих ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, які кримінальний закон відносить до кримінальних проступків та тяжких злочинів, за вчинення яких йому загрожує покарання до семи років позбавлення волі, дані про його особу, а саме те, що він має 44 роки, постійне місце проживання, не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Щодо доводів сторони захисту про те, що перебування ОСОБА_3 під нічним домашнім арештом може значно обмежити доступ матері останнього до кваліфікованої медичної допомоги, то вони не можуть бути єдиною підставою для не застосування запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора.

Продовжуючи обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту в період з 22-00 години до 07-00 години ранку наступного дня, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 176-178, 181, 184, 331, 395 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на 2 місяця, тобто до 10 травня 2025 року включно, заборонивши обвинуваченому залишати місце своє проживання в період з 22-00 години до 07-00 години ранку наступного дня, за адресою: АДРЕСА_1 , виключно з можливістю покидати місце мешкання для слідування в укриття під час сигналу повітряної тривоги на час дії воєнного стану на території України

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду, повідомляти суд про зміну місця проживання та/або місця роботи; не відлучатися з м. Києва та Київської області без дозволу суду.

Копію ухвали суду направити до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві для виконання.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1