КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/3676/24
Провадження № 1-кп/552/387/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2025 09.01.2025 Київський районний суд м. Полтави у складi:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

їх захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

власник майна ОСОБА_18 та її представника - адвоката ОСОБА_19

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_18 про скасування арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000269 від 01.04.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 30.12.2024 надійшло клопотання ОСОБА_18 про скасування арешту на майно, накладеного в кримінальному провадженні. В клопотанні посилалася на те, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.11.2022 (справа № 757/29869/22-к) накладено арешт серед іншого на житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01). Вказаний арешт був накладений в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000459 від 04.07.2022.

31.03.2016 між ОСОБА_18 та ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод» укладено договір купівлі-продажу з розстрочкою платежу. З моменту укладення договору ОСОБА_18 сплачувала кошти за вказану квартиру відповідно до графіку платежів, з правом дострокової оплати з 31.03.2016 по 29.01.2024, що передбачено пунктом 2.1 договору купівлі-продажу квартири від 31.03.2016. Згідно пункту 1.1. Договору, продавець передає у власність, а покупець приймає у власність квартиру АДРЕСА_2 . Дана квартира належить ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 51475623, виданого Реєстраційною службою Полтавського міського управління юстиції Полтавської області від 06.01.2016. Згідно пункту 1.7 вказаного договору купівлі-продажу квартира була передана продавцем покупцеві в користування, що підтверджується актом прийому-передачі від 31.03.2016. Згідно пункту 2.1 вказаного договору купівлі-продажу продавець продав квартиру з розстрочкою платежу до 31.12.2025. Згідно пункту 2.2 вказаного договору купівлі-продажу вартість квартири становить 1 363 094, 00 грн. Згідно пункту 4.1 вказаного договору купівлі-продажу, право власності на предмет договору виникає у покупця з моменту державної реєстрації права на предмет договору в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, виключно за умови повної оплати вартості квартири. 29.01.2024 ОСОБА_18 здійснила останній платіж по вище зазначеному договору та сплатила повністю вартість вказаної квартири, про що підтверджено актом звірки. АТ «ПТМЗ» на звернення ОСОБА_18 щодо проведення державної реєстрації права власності на предмет Договору купівлі-продажу з розстрочкою платежу від 31.03.2016 повідомив, що в рамках розгляду кримінальної справи № 0000459, на виконання судового рішення про арешт корпоративних прав від 22.12.2022 № 757/36605/22-к Печерського районного суду м. Києва внесено відповідну заборону до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. На підставі цього, АТ «ПТМЗ» не має можливості провести державну реєстрацію зміни прав власності на квартиру. Вказана квартира знаходиться під арештом і до цього часу. ОСОБА_18 набула право власності на квартиру АДРЕСА_3 згідно договору купівлі-продажу від 31.03.2016, але накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2022 у справі 757/30458/23-к порушує її права власності та унеможливлює проведення державної реєстрації права власності. Просила, скасувати арешт накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.11.2022 у справі № 757/29869/22-к на майно, а саме:- житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Представник власника майна ОСОБА_19 в судовому засіданні підтримала клопотання, просила задовольнити з підстав викладених у ньому.

Представник ПрАТ «ПТМЗ» адвокат ОСОБА_14 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що відповідно до положень цивільного законодавства право власності на нерухоме майно набувається саме з моменту його державної реєстрації. Станом на накладення арешту на зазначене майно право власності не було зареєстровано, оскільки не було для цього правових підстав, за договором ще не було погашено заборгованість. Ухвала суду про накладення арешту є правомірною, та є такою, що виконується незалежно від попередніх обтяжень. Накладено арешт у зв`язку з можливою конфіскацією майна, тому вважати, що відпала потреба в накладенні арешту до закінчення судового розгляду неможливо. Що стосується необґрунтованості накладення арешту, то таке питання в клопотанні не порушується. Останній платіж власником майна здійснений фактично через 2 роки після накладення арешту на квартиру. На час прийняття ухвали про накладення арешту власником майна був ПрАТ «ПТМЗ». Просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_12 в судовому засіданні зазначив, що арешт на зазначену квартиру накладено необґрунтовано. Оскільки на стадії досудового розслідування питання щодо накладення арешту вирішувалося в межах і на підставі документів, які були вилучені органом досудового розслідування. В розпорядженні слідчого судді під час накладення арешту був лише витяг де зазначено, що власником квартири є ПрАТ «ПТМЗ». Інших документів, щоб підтверджували той факт, що вказана квартира фактично вже виплачена фізичною особою, яка не встигла реалізувати своє право та внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно надано не було. Підтримав зазначене клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_13 в судовому засіданні підтримала клопотання про скасування арешту. Зазначила, що під час накладення арешту на квартиру не повідомляли власника майна, який на той час був ПрАТ «ПТМЗ». Представник власника майна в судовому засіданні під час накладення арешту повідомив би суд про договір купівлі-продажу. Власник зазначеної квартири не є учасником процесу та навіть свідком по справі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_11 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити. Зазначив, що в клопотанні заявника викладені фактичні дані, в заперечення вказаного клопотання стороною обвинувачення не надано належного обґрунтування. Прокурор має право в інтересах держави звернутися до суду про визнання угод недійними, але таких дій не вчинено.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані докази, суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Установлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.11.2022 накладено арешт на нерухоме майно ПрАТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ТУРБОМЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД» (), в тому числі на житлове приміщення, розташоване за адресою: Полтавська область, м. Полтава, вулиця Уютна, будинок 22, квартира 44 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Згідно договору купівлі-продажу з розстрочкою платежу від 31.03.2016 продавець Публічне акціонерне товариство «Полтавський турбомеханічний завод» передав у власність, а покупець ОСОБА_18 прийняла у власність квартиру АДРЕСА_2 .

З моменту укладення договору ОСОБА_18 сплачувала кошти за вказану квартиру відповідно до графіку платежів, з правом дострокової оплати з 31.03.2016 по 29.01.2024, що передбачено пунктом 2.1 договору купівлі-продажу квартири від 31.03.2016.

Дана квартира належить ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 51475623, виданого Реєстраційною службою Полтавського міського управління юстиції Полтавської області від 06.01.2016.

Згідно пункту 1.7 вказаного договору купівлі-продажу квартира була передана продавцем покупцеві в користування, що підтверджується актом прийому-передачі від 31.03.2016.

Згідно пункту 4.1 вказаного договору купівлі-продажу, право власності на предмет договору виникає у покупця з моменту державної реєстрації права на предмет договору в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, виключно за умови повної оплати вартості квартири.

29.01.2024 ОСОБА_18 здійснила останній платіж по вище зазначеному договору та сплатила повністю вартість вказаної квартири, про що підтверджено актом звірки.

В провадженні Київського районного суду м. Полтави перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_18 до Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» про визнання права власності та скасування арешту.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 01.05.2024 в частині позовних вимог скасування арешту майна провадження у справі за позовом ОСОБА_18 до Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» про визнання права власності та скасування арешту майна закрито.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 29.07.2024 в задоволенні позову ОСОБА_18 до Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» про визнання права власності відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 05.12.2024 рішення Київського районного суду м. Полтави від 29.07.2024 змінено відмовлено у задоволенні позову з підстав зазначених у мотивувальній частині постанови, а саме що на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , накладено арешт в межах кримінального провадження, ОСОБА_20 має право звернутися до слідчого судді чи суду з клопотанням про зняття арешту з зазначеного нерухомого майна у порядку кримінального судочинства.

Частиною 1 статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положеннями статей 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При вирішенні питання про наявність достатніх підстав вважати, чи існує потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на квартиру в ході розгляду клопотання заявника про скасування арешту з майна, суддя має враховувати підстави, визначені ст.ст. 170, 173 КПК України. Зокрема, суддя повинен брати до уваги необхідність такого арешту з огляду на завдання кримінального провадження, наслідки арешту для особи, відносно майна якої застосовується відповідний арешт.

Беручи до уваги встановлені під час розгляду клопотання про скасування арешту з майна обставини, суддя вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В ході розгляду клопотання про скасування арешту з квартири, суддя дійшов висновку, що відпала потреба в подальшому застосуванні щодо квартири заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді її арешту, оскільки стороною обвинувачення не наведено доводи, які виправдовують подальше застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту та втручання у право приватної власності, не доведена подальша необхідність такого арешту з огляду на завдання кримінального провадження, не доведено доказом яких фактичних обставин кримінального провадження, які підлягають встановленню і доведенню саме з її використанням на стадії судового провадження, може бути зазначена квартира.

Таким чином, з урахуванням викладеного, беручи до уваги принципи непорушності та недоторканості права приватної власності, суддя дійшов висновку, що подальше застосування арешту щодо квартири є невиправданим, органом досудового розслідування не доведено, в чому полягає необхідність в подальшому арешті, а тому вважає, що вимоги про скасування арешту з квартири є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 174, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скасувати арешт накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.11.2022 у справі № 757/29869/22-к на майно, а саме:

- житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1