Справа № 585/5/22
Номер провадження 1-кп/585/65/25
У Х В А Л А

11 березня 2025 року Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

секретаря с/з ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни матеріали кримінального провадження, відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 3 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Роменського міськрайонного суду Сумської області перебуває об`єднане кримінальне провадження, за обвинуваченням ч.1, 3 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України,

Дії ОСОБА_6 , що органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України, полягають у тому, що останній 18.12.2021 року близько 07:30 год. в АДРЕСА_3 , перебуваючи у будинку потерпілого ОСОБА_7 , таємно викрав належне потерпілму майно, а саме грошові кошти на суму 400 грн., тобто ОСОБА_3 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із декриміналізацією діяння відповідно до Закону України № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали клопотання прокурора, ОСОБА_3 надав пояснення суду, що дійсно ним було здійснено дії по крадіжці грошових коштів потерпілого за обставин, що вказані у обвинуваченні, при цьому йому зрозуміла суть закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, зокрема про те, що таке закриття не є реабілітуючою підставю при звільненні від кримінальної відповідальності.

Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ч. 1 ст. 5 КК України. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ХІ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, внесено зміни до КУпАП, а саме ст. 51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

Таким чином, розмір вартості майна, за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначених ст. 51 в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року, збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

При цьому, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Кримінальне провадження розглядається судом за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, однак на дату розгляду цього кримінального провадження судом втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки Законом України № 3886-ХІ від 18.07.2024 року внесено зміни до ст. 51 КУпАП та збільшено розмір вартості майна, який впливає на розмежування адміністративного правопорушення та кримінального правопорушення та кваліфікацію дій особи.

Так, в обвинувальному акті вказано, що протиправними діями ОСОБА_3 18.12.2021 року заподіяна майнова шкода потерпілому на загальну суму 400 грн., тобто встановлена досудовим розслідуванням заподіяна шкода обвинуваченим не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів громадян на дату вчинення такого діяння.

Положення п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачають, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

В судовому засіданні обвинувачений підтримав клопотання про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1ст. 284 КПК України, тим самим надав згоду на його закриття.

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 ч. 1 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В решті судовий розгляд об`єднаного кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України слід продовжувати у загальному порядку.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 55, 58, 128, 100, 285-288, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України закрити, на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024.

Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України продовжувати у загальному порядку.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя Роменського ОСОБА_1

міськрайонного суду