В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 року

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в умовах дії воєнного стану у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 листопада 2024 року за № 0001697за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, маючого неповну вищу освіту, одруженого, тимчасово не працюючого, маючого на утримані малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

02 листопада 2024 року о 07 годині 26 хвилин водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Audi Q5», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 13.08.2024 ТСЦ 3245, належним ОСОБА_6 , здійснював рух по крайній правій смузі вулиці Центральна у місті Павлограді, Дніпропетровської області, яка має дві смуги для руху у одному напрямку з боку вулиці Соборна у напрямку вулиці Незалежності, та наближаючись до регульованого пішохідного переходу, розташованого на перехресті з вулицею Горького, і позначеного по ходу його руху дорожнім знаком 5.38.2 та 5.38.1 Правил дорожнього руху «Пішохідний перехід», перед яким здійснив зупинку керованим ним автомобілем на зупиняючий червоний сигнал світлофора.

У вказаний час попереду автомобіля «Audi Q5», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у крайній лівій смузі вулиці Центральна у попутному напрямку на забороняючий червоний сигнал світлофора, здійснив зупинку автомобіль «Renault Megane», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 .

У зазначений час попереду автомобілів «Renault Megane», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , та «Audi Q5», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з лівого узбіччя на регульований пішохідний перехід вийшла пішохід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка по вказаному пішохідному переходу у темпі кроку почала перетинати проїзну частину вул. Центральна, зліва направо відносно їх напрямку руху.

Водій ОСОБА_3 , не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, при відсутності зовнішніх факторів, які б змушували його порушувати вимоги Правил дорожнього руху, не діяв таким чином щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем, не врахував дорожню обстановку і її зміни, при включеному на світлофорному об`єкті у напрямку його руху червоному сигналі світлофора, що забороняє рух, поновив рух транспортного засобу перед світлофорним об`єктом, виїхав на регульований пішохідний перехід, де 02 листопада 2024 року о 07:26 годині допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля «Audi Q5», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_8 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження.

Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п. 8.7.3. е) та п. 8.10. Правил дорожнього руху, в яких вказано:

п. 8.7.3 «Сигнали світлофора мають такі значення:

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух».

п. 8.10. «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів».

Порушення п. 8.7.3. е) та п. 8.10. Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого пішоходу ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої відкритої черепно - мозкової травми, забою головного мозку тяжкого ступеню, вогнищевого забою правої скроневої частки, гострої субдуральної гематоми лівої лобної ділянки малого об`єму та правій тім`яній області, перелому правої скроневої кістки та правої тім`яної кістки, пневмоцефалії, рани потиличної ділянки справа, розриву шкіри правого слухового проходу.

Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів (предмету), які діяли за ударним механізмом з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області, або при ударі об такі. Такими предметами могли бути виступаючі частини рухаючогося транспортного засобу та дорожнє покриття при падінні і ударі об нього.

Отримані ОСОБА_8 тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення, і враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень, більш вірогідно, що в момент первинного контакту з автомобілем пішохід ОСОБА_8 , була повернута правою стороною тіла до травмую чого предмету.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілій тяжке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав. Суду пояснив, що рухався на автомобілі Audi Q5 по вул. Соборній в сторону вул. Дніпровська, під`їжджаючи до вул. Шевченка, ввімкнулося червоне світло світлофора після чого він зупинився, проте не дочекавшись зеленого сигналу світлофора, розпочав свій рух, не побачивши потерпілу ОСОБА_8 скоїв на неї наїзд, в результаті якого вона впала та вдарилась головою. Одразу після зіткнення викликав поліцію та швидку, місце дорожньо-транспортної пригоди не покидав. Алкогольні чи наркотичні засоби до початку руху не вживав. На даний час потерпілій стороні відшкодував збитки. В скоєному щиро кається, просить суворо його не наказувати та не позбавляти його волі. Не заперечує розглядати провадження із застосуванням ч. 3 ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини ним не оспорюються, викладені в обвинувальному акті обставини відповідають подіям кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 суду повідомила, що вийшла з автобуса, та побігла до пішохідного переходу, так як квапилась на зустріч, після того як загорівся зелений сигнал світлофора, почала переходити дорогу, бачила, що наближається якийсь автомобіль, проте не думала, що він не зупиниться, не вистачило декілька метрів, щоб перейти дорогу, що трапилось далі вже нічого не пам`ятає. Підтвердила, що обвинувачений відшкодував їй збитки, просила не позбавляти обвинуваченого волі та права керування транспортним засобом. Не заперечує розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини вона не оспорює.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого та потерпілої, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.

Крім повного визнання провини і свідчень, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується і іншими фактичними доказами провадження, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, а тому у відповідності з ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені наявними у провадженні доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України доведена повністю та підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

Згідно зі ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його згідно зі ст. 12 КК України до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності раніше не притягався, за місцем проживання характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності як взагалі так і за порушення Правил дорожнього руху не притягався, на обліку в психіатричному диспансері та у лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та відшкодування шкоди.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

За вимогами ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Враховуючи сукупність наведених обставин, ступінь негативних наслідків вчиненого обвинуваченим, дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізолювання від суспільства та призначає йому покарання в межах санкції інкримінованої статі Особливої частини Кримінального кодексу України із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, тобто в умовах виконання за його поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання,

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався і до набрання вироком законної чинності не обирається.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Під час проведення досудового розслідування проводилися судові експертизи на проведення яких було витрачено 3 989,50 грн. Зазначені витрати у відповідності вимог ст. 122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведених судових експертиз: технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/113-24/6970-ІТ від 13.12.2024 у розмірі 2 397,70 грн. та автотехнічної № СЕ-19/113-24/6838-ІТ від 05.12.2024 у розмірі 1 591,80 грн..

Арешт, накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2024 року на транспортний засіб марки «Audi Q5», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження та розпорядження скасувати.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортним засобом.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку ОДИН РІК - не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов не заявлявся.

Арешт, накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.11.2024 на автомобіль марки «Audi Q5», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_6 , - в частині заборони його відчуження та розпорядження скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на проведення судових експертиз у розмірі 3 989,50 грн. (три тисячі дев`ятсот вісімдесят дев`ять грн. 50 коп.).

Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до набрання вироком законної чинності не обирається.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1