ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1507/25 Справа № 171/2958/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року Кривий Ріг

02.04.2025р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.03.2025р., якою обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Апостолове Дніпропетровської області, який зареєстрований та до затримання мешкав в АДРЕСА_1

продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів до 15.05.2025р. включно, раніше визначений розмір застави у сумі 196820грн. залишено без змін

за участю захисника ОСОБА_6

обвинуваченого (в режимі ВКЗ) ОСОБА_7

прокурора (в режимі ВКЗ) ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції щодо обвинуваченого за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, раніше визначений розмір застави у сумі 196820грн. залишено без змін

Ухвалу суду першої інстанції оскаржено захисником ОСОБА_6 , який в апеляційній скарзі:

- вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є надто суворим, та для забезпечення кримінального провадження достатнім було б застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту;

- обвинувачений визнає свою винуватість, тому не має на меті уникнення від відповідальності, та відсутні підстави вважати, що він продовжить свою протиправну діяльність, чи вчинити інші ризики передбачені ст. 177 КПК України;

- прохає скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника та обвинуваченого, які підтримала подану апеляційну скаргу, позицію прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в обґрунтування прийнятого рішення про продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, та ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не зникли та не змінились під час розгляду клопотання. Відповідно до вимог ст. 178 КПК України судом були досліджені відомості про особу обвинуваченого, а саме наявність міцних соціальних зв`язків, визнання обвинуваченим своєї винуватості, проте не встановлено безумовних підстав для зміни запобіжного заходу, при цьому врахувавши можливість внесення визначеного раніше розміру застави.

Суд апеляційної інстанції при перевірці висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованості та законності продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою встановив, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України яке є нетяжким злочином у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, та ч. 1 ст. 263 КК України, як є тяжким злочину у незаконному обігу зброї та бойових припасів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строк до семи років, а тому, обвинувачений, усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини, може переховуватися від суду. Судовий розгляд кримінального провадження не закінчено, у зв`язку з чим, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів судом, обвинувачений може переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Суд апеляційної інстанції вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належного виконання обвинуваченим ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків.

Продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого відповідає вимогам ст. 183 КПК України, вік та стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджають застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Тяжкість, характер та обставини інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень підтверджують вагомість заявлених ризиків, які на теперішній час не зменшились, і яким не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, належним дослідив у судовому засіданні сукупність обставин, які стали підставою для продовження обвинуваченим строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, фактичні обставини, за якими щодо обвинуваченого складено обвинувальний акт на підставі раніше оголошеної підозри, відомості про його особу, та погоджується із рішенням суду першої інстанції, та вважає його законним та обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції, досліджуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які у своєму клопотанні послався прокурор, встановив їх наявність, та погоджується із висновками суду першої інстанції щодо їх існування.

Зокрема слід наголосити, що ризиками, крім іншого, слід рахувати передбачувану небезпеку вчинення обвинуваченим протиправних дій, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, та дозволять суду на основі закону та внутрішнього переконання зробити висновок про необхідність обрання запобіжного заходу.

Суд апеляційної інстанції досліджуючи можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не вбачає достатніх та належних підстав для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вважає, що тримання під вартою, у даному випадку, є тим заходом забезпечення кримінального провадження, який здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого на відміну від інших, більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що на даний час ризики та обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, не зменшилися та продовжують існувати, а тому доводи апеляційної скарги захисника, що оскаржувана ухвала є незаконною, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги захисника про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, не є слушними, оскільки обмеження його права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним, через неможливість в жодний інший спосіб запобігти його втечі та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

При цьому визначений розмір застави, який може бути внесений у якості альтернативного запобіжного заходу щодо обвинуваченого відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України, та на думку суду апеляційної інстанції, у разі її внесення забезпечить дотримання обвинуваченим належної процесуальної поведінки для забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції перевіривши ухвалу суду першої щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою вважає, що підстави для її скасування відсутні, а доводи апеляційної скарги захисника такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.03.2025р., якою обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів до 15.05.2025р. включно, раніше визначений розмір застави у сумі 196820грн. залишено без змін - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.03.2025р., якою обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів до 15.05.2025р. включно, раніше визначений розмір застави у сумі 196820грн. залишено без змін - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді