Справа № 273/2009/24
Провадження № 1-кп/273/116/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), потерпілого ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Баранівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.08.2024 року за №0000763 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Новоград-Волинський, Житомирської області, громадянки України, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше не судимої, однак щодо якої:

- 31.01.2024 до Новоград-Волинського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України;

- 29.03.2024 до Новоград-Волинського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000281 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України;

- 30.04.2024 до Новоград-Волинського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000371 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України;

- 18.07.2024 до Новоград-Волинського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000603 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02 серпня 2024 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись у житловому будинку ОСОБА_6 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи, що в Україні триває воєнний стан, вирішила умисно, таємно, повторно викрасти грошові кошти із даного будинку.

У зазначений день, час і місці, та за вказаних обставин ОСОБА_4 , реалізуючи свій вказаний злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає і вони залишаються таємними, зайшла у спальню кімнату та підійшла до стола, руками відкрила шухляду стола, де виявила гроші в сумі 8000 гривень, які належать ОСОБА_6 , та відразу взяла їх в руки і помістила до кишені свого одягу, таким чином умисно, повторно, під час воєнного стану скоїла їх крадіжку.

Після цього ОСОБА_4 з вказаними викраденими грошима залишила місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилася ними на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 8000 гривень.

Також, потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а саме: матеріальної шкоди в сумі 8000,00 грн., моральної шкоди 10000,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому, пояснила суду, що дійсно вчинила крадіжку грошових коштів за обставин викладених в обвинуваченні. Додатково вказала, що 02.08.2024 року в с.Полянки зустріла потерпілого ОСОБА_7 , який запросив до свого будинку, де вживали алкоголь. На прохання допомогти їй грошима на утримання дітей, потерпілий дав їй 500 грн., які дістав з шухляди стола. Коли потерпілий вийшов з кімнати, вона викрала гроші з шухляди стола, точну суму не пам`ятає, якими розпорядилася на власний розсуд, в тому числі на покупку алкоголю. Вказує, що 2500 грн. повернула працівникам поліції добровільно. Щиро кається у вчиненому, зробила для себе належні висновки, просила суворо не карати та просить вибачення у потерпілого. Цивільний позов визнає в сумі 5500 грн. матеріальної шкоди, з врахуванням того, що добровільно повернула працівникам поліції 2500 грн. та моральної шкоди в сумі 1000 грн., оскільки у неї відсутня можливість повернути ОСОБА_6 більшу суму, особливо тоді, коли вона перебуває під варто.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що 02.08.2024 року до його домогосподарства зайшла обвинувачена ОСОБА_4 , яку він не знав до того дня, випила алкоголь та попросила допомогти їй грошима на утримання дітей, на що він погодився, дістав з шухляди столу 500 грн. та передав їй. Надалі, ОСОБА_4 попросила принести їй води, щоб помити ноги. ОСОБА_6 пішов за водою, обвинувачена помила ноги та пішла. На наступний день він виявив, що всі гроші з шухляди столу пропали, вказує, що гроші викрала ОСОБА_4 , оскільки напередодні до його домоволодіння заходила тільки обвинувачена та у неї була змога викрасти кошти в той момент коли він виходив за водою та вона залишалася сама у кімнаті. Щодо міри покарання обвинуваченій, покладається на розсуд суду.

Щодо цивільного позову зазначає, що зменшує розмір позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди, просить стягнути кошти в сумі 5500 грн., оскільки 2500 грн. було добровільно повернуто працівникам поліції, та вони йому будуть повернуті. Вказує, що тривалий час збирав ці кошти заробітками та заощаджував соціальні виплати. Щодо моральної шкоди просить стягнути 10000 грн., оскільки це були його всі кошти, він не знає скільки часу буде тривати повернення завданих збитків, всі його плани на заготівки на зиму порушені, а також значно знизилась купівельна спроможність цих коштів, ціни значно виросли. Вказує, що йому були завдані значні страждання. Просив позов задовольнити.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_8 , її винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, підтверджується наступними дослідженими та перевіреними у судовому засіданні доказами, сприйнятими безпосередньо судом під час судового розгляду:

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000763, з якого вбачається, що 04.08.2024 року за заявою потерпілого ОСОБА_6 внесені відомості до ЄРДР з правовою кваліфікацією ч.4 ст.185 КК України;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне провадження від 03.08.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_6 заявив про викрадення у нього 8000 грн.;

- протоколом огляду місця події від 03.04.2024 року з фототаблицями, відповідно до якого оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_2 , та зафіксовано обстановку у домоволодінні, зокрема місце звідки були викрадені гроші;

- заявою ОСОБА_4 від 05.08.2024 року, якою вона добровільно передала працівникам поліції грошові кошти в сумі 2500 грн., які вона викрала зі столу домоволодіння ОСОБА_7 , пиво, горілку, які були придбані на викрадені кошти;

- протоколом огляду місця події від 05.08.2024 року з фототаблицею, відповідно до якого зафіксовано добровільну передачу ОСОБА_4 працівникам поліції викрадених грошових коштів в сумі 2500 грн., пляшки пива та пляшки горілки, які були куплені на викрадені кошти;

- постановою про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 06.08.2024 року, якою визнано речовими доказами грошові кошти вилучені у ОСОБА_4 в сумі 2500 грн., а саме 1 купюра номіналом 1000 грн., 3 купюри номіналом 500 грн., пляшку горілки «PERVAK» об`ємом 0,5 л., пляшку пива «Львівське 1715» об`ємом 2,25 л.;

- постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 13.08.2024 року, якою визнано речовими доказами вилучені у ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 2500 грн., упаковані в спец пакет №SUD2032835 та передано на зберігання для поміщення до комірки в АТ КБ «Приват Банк».

Всі перераховані вище докази у своїй сукупності повністю підтверджують винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, так як є послідовними, узгоджуються один з одним, відповідають фактичним обставинам справи, будь-які протиріччя в них відсутні, що свідчить про їх об`єктивність та правдивість.

Таким чином, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 .

Умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують міру покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст.66 КК України, суд визнає те, що вона щиро розкаялася у вчиненому кримінальному правопорушенні та активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.4 ст.185 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше несудима, на обліку і лікарів нарколога та психіатра не перебуває, довідки з служби у справах дітей Брониківської сільської ради, відповідно до якої ОСОБА_4 є матір`ю 4 дітей, щодо трьох старших дітей позбавлена батьківських прав, найменшій дитині 10 місяців, негативної характеристики за місцем проживання: недисциплінована, зловживає спиртними напоями, недобросовісно відноситься до виховання дітей, часто конфліктує з жителями села та сусідами.

З урахуванням встановлених обставин справи, та даних, що характеризують особу обвинуваченої, виходячи з загальних засад призначення покарання, законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно відповідати обставинам та характеру скоєних правопорушень, та бути необхідним і достатнім для виправлення винуватої особи, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою вона обвинувачується, звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, оскільки таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для неї, виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18.09.2024 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалами Баранівського районного суду Житомирської області від 15.10.2024 року та 03.12.2024 року вказаний запобіжний захід був продовжений.

Оскільки судом ухвалюється рішення про призначення обвинуваченій покарання не пов`язаного з реальним позбавленням волі, то ОСОБА_4 необхідно звільнити з-під варти негайно, скасувавши цей запобіжний захід.

Також необхідно зарахувати в строк відбуття покарання час перебування ОСОБА_4 під вартою з 18.09.2024 по 23.12.2024.

Розглядаючи заявлений цивільний позов ОСОБА_6 до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, суд виходить з наступного.

В обґрунтування цивільного позову позивач ОСОБА_6 зазначає, що відповідачу ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), а саме грошових коштів в сумі 8000 грн., чим спричинила йому матеріальної шкоди на вказану суму. Крім цього внаслідок неправомірного суспільно-небезпечного діяння обвинуваченою (відповідача) потерпілому заподіяно немайнові втрати, спричиненні моральними стражданнями, яких він зазнав у зв`язку з даною подією, а саме нервування, підвищення артеріального тиску, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниження гідності та почуття тривоги. Враховуючи всі перелічені фактори, оцінив заподіяну моральну шкоду у розмірі 10000 грн. Вказує, що ОСОБА_4 добровільному порядку категорично відмовилася відшкодовувати матеріальну та моральну шкоду, веде себе зверхньо, відверто ігнорує його прохання, спілкуватися не бажає, не підтримувала його морально, не цікавилася його станом здоров`я та самопочуттям.

В судовому засіданні 18.12.2024 року потерпілим ОСОБА_6 розмір позовних вимог був зменшений, а саме потерпілий просив стягнути з обвинуваченої 5500 грн. матеріальної шкоди, з урахуванням добровільно повернутих працівникам поліції обвинуваченою грошових коштів в сумі 2500 грн., розмір моральної шкоди позивач не змінював та просив стягнути з обвинуваченої у сумі 10000 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд приймає визнання обвинуваченою цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди в обсязі її доведення належними доказами.

Виходячи з вимог п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України, згідно з яким у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд вважає, що вимоги потерпілого ОСОБА_6 підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що злочинними діями обвинуваченої ОСОБА_8 йому було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 8000 грн., проте під час досудового розслідування ОСОБА_4 частина коштів в сумі 2500 грн. було повернуто, на вказані кошті було накладено арешт та передано на відповідальне зберігання в АТ КБ «Приватбанк».

Відтак, позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5500 грн. слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Разом з тим, згідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Із систематичного аналізу норм закону випливає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством та судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, у порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Під час розгляду кримінального провадження встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 під час і після вчинення кримінального правопорушення щодо нього, зазнав фізичних і душевних страждань, що виразились у тривалому переживанні, порушенні нормального та сталого режиму життєдіяльності викликаних вказаними подіями. З урахуванням фактичних обставин справи та матеріалів провадження, вбачається причинний зв`язок між заподіяною потерпілому моральною шкодою та протиправними діями обвинуваченої.

Отже, суд з урахуванням вимог ст. 23 ЦК України, а також роз`яснення, які містяться в п. п. 4, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. (з наступними змінами) визначає розмір відшкодування потерпілому моральної шкоди, яка підлягає стягненню із обвинуваченої на користь потерпілого в сумі 2000 грн. Саме такий розмір буде відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07.08.2024 року на майно: 2500 гривень, а саме - 1 купюра номіналом 1000 гривень з №AH-6375923 та 3 купюри номіналом по 500 гривень кожна з №ГА2201496, ГA6770594, ЕВ4919664, пляшку горілки «PERVAK» об?ємом 0,5 л., пляшку пива «Львівське 1715» об?ємом 2,25 л., згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України, слід скасувати.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 174, 183, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку в 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання термін її попереднього ув`язнення з 18.09.2024 року по 23.12.2024 року.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 5500 грн. (п`ять тисяч п`ятсот грн. 00 коп.), моральну шкоду в розмірі 2000 грн. (дві тисячі грн. 00 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07.08.2024 року на 2500 гривень, а саме - 1 купюра номіналом 1000 гривень з №AH-6375923 та 3 купюри номіналом по 500 гривень кожна з №ГА2201496, ГA6770594, ЕВ4919664, пляшку горілки «PERVAK» об?ємом 0,5 л., пляшку пива «Львівське 1715» об?ємом 2,25 л.

Речові докази:

- 2500 гривень, а саме: 1 купюра номіналом 1000 гривень з №AH-6375923 та 3 купюри номіналом по 500 гривень кожна з №ГА2201496, ГA6770594, ЕВ4919664, які передані на зберігання для поміщення до комірки в АТ КБ «ПриватБанк», повернути власнику ОСОБА_6 ;

- пляшку горілки «PERVAK» об?ємом 0,5 л., пляшку пива «Львівське 1715» об?ємом 2,25 л., які передані на зберігання в кімнату схову речових доказів Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1