Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

09.04.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/44/25, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 20 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 січня 2025 року, задоволено клопотання та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 днів у межах строку досудового розслідування до 18 березня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Відповідно до матеріалів судового провадження, старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0000884, відомості про яке 06.12.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У клопотанні вказується на те, що слідчою групою здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000884 за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України. Прокурор зазначає, що невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06.12.2023 року, оскільки більш точний час встановити не виявилось за можливе, у ОСОБА_10 , виник злочинний умисел, направлений на створення злочинної організації, керівництво такою організацією, участь у злочинній організації, а також організацію заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), в умовах воєнного стану, здійснення незаконних операцій, з використанням електронно-обчислювальної техніки, у складі злочинної організації.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 встановив зв`язки з особами, які схильні вчиняти злочини шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, в результаті чого з`ясував про способи та методи заволодіння чужим майном.

Усвідомлюючи, що досягти мети незаконного збагачення шляхом вчинення вказаних дій він самостійно не зможе, ОСОБА_10 розробив план злочинної діяльності та з цією метою залучив до участі у злочинній організації ряд осіб, а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_29 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_25 , ОСОБА_28 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які мали виконувати визначені ролі, спрямовані в цілому на реалізацію вказаного злочинного плану, відомого усім учасникам злочинної організації та розподілив ролі між ними.

У свою чергу, ОСОБА_15 добровільно вступивши до складу злочинної організації, як її учасник виконував наступні функції: дотримувався загальновизнаних організатором злочинної організації ОСОБА_30 та співорганізаторами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 правил поведінки; допомагав співорганізатору злочинної організації ОСОБА_11 здійснювати координацію роботи офісу так званих операторів «колл-центру»; надавав так званим операторам «колл-центру» бази з номерами мобільних телефонів клієнтів банківських установ громадян Угорщини та банківські рахунками підставних осіб на які перераховувались грошові кошти з банківських рахунків потерпілих; отримував звіт від так званих операторів «колл-центру» щодо кількості осіб, коштів, якими вже встигли заволодіти шахрайським шляхом для подальшої звітності співорганізатору злочинної організації ОСОБА_11 ; забезпечував доставку осіб які виконували роль операторів до приміщення «колцентру»; безпосередньо працював так званим операторам «колл-центру», тобто здійснював телефонні дзвінки потерпілим, з метою заволодіння їх грошовими коштами шляхом обману.

У період з грудня 2023 року по червень 2024 року, створена ОСОБА_10 , злочинна організація за участю ОСОБА_31 вчинила ряд особливо тяжких злочинів, зокрема: 1)Діями учасників злочинної організації потерпілому громадянину Угорщини ОСОБА_32 ( ОСОБА_33 ), спричинено майнової шкоди на загальну суму 28 462 000 форинтів (2 649 624, 37 гривень). 2)Діями учасників злочинної організації потерпілому громадянину Угорщини ОСОБА_34 ( ОСОБА_35 ), спричинено майнової шкоди на загальну суму 4.980.000 форинтів (що згідно курсу НБУ становить 464 244, 76 гривень), що є великим розміром. Таким чином, ОСОБА_36 , обґрунтовано підозрюється в участі у злочинній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України. ОСОБА_15 будучи учасником злочинної організації під керівництвом ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 шляхом обману, незаконно заволоділи майном потерпілих, з використанням електронно обчислювальної техніки за наступних обставин.

22.04.2024 в денний час доби, знаходячись на території України у приміщенні «колл-центру» за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Недецеї, 42, Гуляш Жолт будучи учасником злочинної організації, реалізуючи спільний протиправний умисел злочинної організації, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету незаконного збагачення виконував роль так званого «оператора» «колл-центру», за допомогою програми Zoiper 5 (програма для здійснення дзвінків у мережі інтернет) зателефонував на мобільний номер телефону, що належить потерпілому громадянину Угорщини ОСОБА_34 ( ОСОБА_35 ), використовуючи пристрої та прилади, які забезпечують SIP, IP-телефонією та VoIP, продовжуючи реалізовувати спільний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, представившись працівником банку, запевнив потерпілого про те, що з його банківського рахунку невідомі особи незаконно намагаються здійснити перерахунок грошових коштів, чим створив у потерпілого враження законності своїх дій та таким чином увійшов до нього в довіру.

В той же час, потерпілий ОСОБА_34 ( ОСОБА_35 ), будучи введеним в оману, не здогадуючись про протиправні наміри учасників злочинної організації, вважаючи та будучи впевненим, що здійснює санкціоновану взаємодію з працівником банку, за вказівками ОСОБА_31 , який виконував роль так званого «оператора» «колл-центру» та створював у потерпілого уяву про процес здійснення банківських операцій, після чого переконав останнього встановити програму «AnyDesk» (програма для віддаленого доступу) та підтвердити віддалений доступ до пристрою потерпілого так званому «представнику банку» з метою оперативного припинення незаконних транзакцій.

При цьому, ОСОБА_36 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи також мету особистого збагачення, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу злочинної організації, направленого на заволодіння коштами потерпілого ОСОБА_34 ( ОСОБА_35 ), з використанням електронно-обчислювальної техніки, пристроїв та приладів, які забезпечують роботу з всесвітньою інформаційною системою загального доступу Інтернет, шляхом проведення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, здійснив переказ грошових коштів в сумі 4 980 000 форинтів із рахунку потерпілого на рахунок підставної особи.

В подальшому, грошові кошти в сумі 4 980 000 форинтів, перераховані ОСОБА_15 , були переведені невстановленою особою у готівковий вигляд на території Угорщини. Після чого, на території Угорщини невстановлена особа будучи учасником злочинної організації, реалізуючи спільний протиправний умисел злочинної організації, переведені від шахрайських дій грошові кошти отримала та ввезла їх на територію України для передачі співорганізатору злочинної організації ОСОБА_11 , які були розподілені керівником злочинної організації ОСОБА_10 між її учасниками.

Діями учасників злочинної організації потерпілому громадянину Угорщини ОСОБА_34 ( ОСОБА_35 ), спричинено майнової шкоди на загальну суму 4 980 000 форинтів (що згідно курсу НБУ становить 464 244, 76 гривень), що є великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_36 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, у великих розмірах, злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

Окрім того, 24.04.2024 в денний час доби, знаходячись на території України у приміщенні «колл-центру» за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Недецеї, 42, ОСОБА_26 будучи учасником злочинної організації, реалізуючи спільний протиправний умисел злочинної організації, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету незаконного збагачення виконувала роль так званого «оператора» «колл-центру», за допомогою програми Zoiper 5 (програма для здійснення дзвінків у мережі інтернет) зателефонувала на мобільний номер телефону, що належить потерпілому громадянину Угорщини ОСОБА_32 ( ОСОБА_33 ), використовуючи пристрої та прилади, які забезпечують SIP, IP-телефонією та VoIP, продовжуючи реалізовувати спільний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, представившись працівником банку, запевнив потерпілого про те, що з його банківського рахунку невідомі особи незаконно намагаються здійснити перерахунок грошових коштів, чим створив у потерпілого враження законності своїх дій та таким чином увійшов до нього в довіру, а після чого повідомила останньому, що з`єднує його з іншим працівником банку та в подальшому з ним продовжив розмову ОСОБА_24 .

В той же час, потерпілий ОСОБА_37 ( ОСОБА_33 ), будучи введеним в оману, не здогадуючись про протиправні наміри учасників злочинної організації, вважаючи та будучи впевненим, що здійснює санкціоновану взаємодію з працівником банку, за вказівками ОСОБА_24 , який виконував роль так званого «оператора» «колл-центру» та створював у потерпілого уяву про процес здійснення банківських операцій, після чого переконав останнього встановити програму «AnyDesk» (програма для віддаленого доступу) та підтвердити віддалений доступ до пристрою потерпілого так званому «представнику банку» з метою оперативного припинення незаконних транзакцій.

При цьому, ОСОБА_24 , за допомогою програмного забезпечення «AnyDesk» отримав доступ до технічного пристрою потерпілого, передав інформацію ОСОБА_38 , який усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи також мету особистого збагачення, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу злочинної організації, направленого на заволодіння коштами потерпілого ОСОБА_32 ( ОСОБА_33 ), з використанням електронно-обчислювальної техніки, пристроїв та приладів, які забезпечують роботу з всесвітньою інформаційною системою загального доступу Інтернет, шляхом проведення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, здійснив переказ грошових коштів в сумі 28 462 000 форинтів із рахунку потерпілого на рахунок підставної особи.

В подальшому, грошові кошти в сумі 28 462 000 форинтів, перераховані ОСОБА_15 , були переведені невстановленою особою у готівковий вигляд на території Угорщини. Після чого, на території Угорщини невстановлена особа будучи учасником злочинної організації, реалізуючи спільний протиправний умисел злочинної організації, переведені від шахрайських дій грошові кошти отримала та ввезла їх на територію України для передачі співорганізатору злочинної організації ОСОБА_11 , які були розподілені керівником злочинної організації ОСОБА_10 між її учасниками. Діями учасників злочинної організації потерпілому громадянину Угорщини ОСОБА_32 ( ОСОБА_33 ), спричинено майнової шкоди на загальну суму 28 462 000 форинтів (що згідно курсу НБУ становить 2 649 624, 37 гривень), що є особливо великим розміром. Таким чином, ОСОБА_36 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, в особливо великих розмірах, злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

03.06.2024 ОСОБА_31 затримано у порядку ст. ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

03.06.2024 ОСОБА_31 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

Вказує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

05.06.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_31 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 20.07.2024 включно.

У подальшому відносно підозрюваного ОСОБА_31 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, яку за останнього внесено та звільнено з під варти, строком до 12.09.2024 року включно.

02.09.2024 Закарпатським апеляційним судом ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 18.07.2024 - скасовано та постановлено нову ухвалу якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, після чого ОСОБА_15 взято під варту, строком до 12.09.2024 включно.

12.09.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_31 , слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_39 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

23.10.2024 Закарпатським апеляційним судом ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 12.09.2024 - скасовано та постановлено нову ухвалу, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 08.11.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.07.2024 було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000884 від 06.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України до шести місяців до 03.12.2024 включно.

08.11.2024 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області вказаний запобіжний захід було продовжено строком до 03 грудня 2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.11.2024 було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000884 від 06.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України до дванадцяти місяців до 03.06.2025 включно.

27.11.2024 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області вказаний запобіжний захід було продовжено строком до 20 січня 2025 включно.

Слідчий зазначає, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею під час застосування та продовження запобіжного заходу, наразі залишаються реальними і триваючими, продовжують об`єктивно існувати. З урахуванням наведеного, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави буде відповідати меті, з якою він застосовується.

Вказує, що під час досудового розслідування встановлені та підтверджені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність у продовженні застосування щодо ОСОБА_31 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; запобігання спробам незаконно впливати на свідків, експерта, потерпілих, спеціаліста у кримінальному провадженні; запобігання спробам знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень; запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_31 іншого більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не може запобігти вказаним вище ризикам. Крім того слідчий суддя взяв до уваги системність та тривалість вчинення ОСОБА_15 злочинних дій у складі злочинної організації, їх завуальованості, корисливому мотиві та меті, встановленому розмірі завданої матеріальної шкоди, яка попередньо складає 48 265 659 гривень, кількості потерпілих, та через завуальованість злочинних дій, слідчі дії із якими наразі не проведено, а також те, що на даний час, ще не встановлено всіх потерпілих - мешканців країн ЄС, яким злочинною діяльністю злочинної організації, до складу якої входить ОСОБА_15 , спричинено матеріальну шкоду, а також врахував наявні ризики, суспільний резонанс вчинених кримінальних правопорушень, сукупність зібраних доказів стороною обвинувачення вважав обґрунтованим необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_40 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з цим рішенням, адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_15 подав апеляційну скаргу. Вважає, що місцевим судом було допущено ряд процесуальних порушень, а саме те, що під час розгляду клопотання, прокурором не було спростовано ні одного доводу сторони захисту, не аргументовано та не підтверджено ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також не доведено факт неможливості запобігання ризикам більш м`яким запобіжним заходом. Всі факти, якими апелювала сторона обвинувачення є абстрактними та типовими, і жодним чином не стосуються його підзахисного ОСОБА_15 , адже коли він не був під заставою то жодного разу не порушив покладені на нього обов`язки. Також апелянт вказує на те, що у цьому кримінальному провадженні досудове розслідування проводиться більше одного року, а стороною обвинувачення не наведено вагомих аргументів, щодо застосування до ОСОБА_15 найсуворішого запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою без права внесення застави. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та винести нову, якою відхилити клопотання прокурора та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з обов`язком не залишати місце фактичного проживання з 22:00 до 06:00 год.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_15 не підлягає задоволенню.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_15 , захисника ОСОБА_5 та прокурора, які належним чином повідомлені про розгляд справи, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 цього Кодексу, не перешкоджає її розгляду. Водночас, береться до уваги те, що до апеляційного суду надійшло клопотання від захисника ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_41 у яких констатовано, що 18.03.2025 було повторно продовжено запобіжний захід, а тому оскаржувана ухвала слідчого судді втратила актуальність. Прокурор просить розглянути апеляційну скаргу без участі захисника та прокурора. Адвокат ОСОБА_5 подав апеляційному суду спочатку заяву про залишення апеляційної скарги без руху (а.с. 63), та потім про залишення скарги без розгляду, що на даній стадії процесу не передбачено.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_15 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184, 199 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання слідує, що у розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою брали участь як підозрюваний ОСОБА_15 , так і його захисник-адвокат ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_9 що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України, зокрема забезпечення права підозрюваного на захист.

Обгрунтованими визнаються і висновки слідчого судді про доведеність підозри ОСОБА_42 . Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: ротоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дії спостереження за особою від 30.05.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.06.2024 р., відповідно до якого ОСОБА_43 впізнав ОСОБА_15 ; протоколом обшуку від 03.06.2024 за адресою АДРЕСА_1 , приміщення на третьому поверсі, у якому знаходився колл-центр; протоколами допиту свідка ОСОБА_44 від 17.04.2024, 18.04.2024, 22.04.2024, 24.04.2024 згідно з яким останній повідомив про те, яким чином діяла злочинна організація, яка шахрайським шляхом заволодівала грошовими коштами громадян Угорщини, та зазначив виконавців кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_15 , потерпілих осіб громадян Угорщини, та грошових сум, які отримані шахрайським шляхом від потерпілих осіб; протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем від 30.05.2024; обвинувальним актом у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_45 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за № 0001381 від 17.11.2019, перекладений з угорської мови документ, який наданий слідчими органами Угорщини, з інформацією про 69 потерпілих, які були встановлені правоохоронними органами Угорщини, та про обставини вчинення правопорушень. Також досліджені рапорти слідчого, який шляхом відеозв`язку опитав шістьох потерпілих громадян Угорщини. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). Таким чином, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_15 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінальних правопорушень.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Тому, висновки слідчого судді про обгрунтованість підозри ОСОБА_15 апеляційний суд визнає обгрунтованими.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливість переховування підозрюваним від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_15 , та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, незаконно впливати на свідків, зокрема, ОСОБА_46 та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, враховуючи характер інкримінованого діяння, знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, виходячи з обставин та тривалості вчинення кримінальних правопорушень. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_15 кримінальних правопорушень та фактичні обставини, за яких такі скоєно, у своїй сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_15 , у разі визнання його винуватим, повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

Відомостей про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, перестали існувати чи зменшилися в матеріалах судового провадження, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що продовження щодо підозрюваного ОСОБА_15 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання настанню передбачених ст. 177 КПК України ризиків, у зв`язку з чим, обґрунтованим і належним чином умотивованим вважає і висновок суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також дієвості кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не доведено наявності існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказується у клопотанні про застосування запобіжного заходу, а також недостатності застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, суд апеляційної інстанції відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Відхиляючи ці доводи, апеляційний суд визнає їх такими, що не свідчать про те, що передбачені ст. 177 КПК України ризики відпали чи істотно зменшилися.

За цих обставин, слідчий суддя, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, обґрунтовано продовжив підозрюваному ОСОБА_15 строк тримання під вартою до 60 днів, а саме до 18.03.2025, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інші, менш суворі, запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Суд апеляційної інстанції вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано врахував положення 177, 178, 183 КПК України, а саме, право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, системність та тривалість вчинення ОСОБА_15 злочинних дій у складі злочинної організації, їх завуальованості, корисливому мотиві та меті, встановленому розмірі завданої матеріальної шкоди, яка попередньо складає 48 265 659 гривень, кількості потерпілих, та через завуальованість злочинних дій, слідчі дії із якими наразі не проведено, а також на даний час, ще не встановлено всіх потерпілих - мешканців країн ЄС, яким злочинною діяльністю злочинної організації, до складу якої входить ОСОБА_15 , спричинено матеріальну шкоду, а також наявні ризики, суспільний резонанс вчинених кримінальних правопорушень, сукупність зібраних доказів стороною обвинувачення.

Тому на переконання апеляційного суду слідчий суддя дійшов належного висновку про неможливість визначення підозрюваному ОСОБА_15 розміру застави, оскільки застава не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_15 як підозрюваного у кримінальному провадженні та буде недостатнім запобіжним заходом для запобігання встановленим ризикам.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_15 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Разом з цим, оцінюючи доводи апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не вказується на наявність у підозрюваного ОСОБА_15 захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_15 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

Інші обставини, які б давали підстави для скасування судового рішення апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі стороною захисту не вказується.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі не вказується як в апеляційній скарзі, так і не посилалася сторона захисту під час її розгляду; що строк дії оскаржуваної ухвали сплив і така втратила чинність у часі.

Керуючись ст. ст. 176-183, 194, 199, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , відхилити.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 січня 2025 року, якою задоволено клопотання та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 днів у межах строку досудового розслідування до 18 березня 2025 року включно, без визначення розміру застави, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: