Справа № 337/6377/24
Номер провадження 1-кп/337/170/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді- ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора- ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката- ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя кримінальне провадження №0001700 від 19.08.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м.Запоріжжя, українця, громадянина України,не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, має середню освіту, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,проживає за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2024 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по дворовому проїзду буд. 4 вул. Світлої в м. Запоріжжі. Під час руху водій ОСОБА_6 , при виїзді з дворового проїзду на проїзну частину вул. Світлої, зупинив керований ним транспортний засіб з метою переконатись в безпеці подальшого виконання маневру правого повороту в напрямку пр. Ювілейного.

В цей час, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним мотоциклом «Simson», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по проїзній частині вул. Світлої зі сторони пр. Інженера Преображенського в напрямку пр. Ювілейного в м. Запоріжжя, рухаючись зліва-направо відносно напрямку руху автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 ».

Водій ОСОБА_6 , маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити мотоцикл «Simson», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , що наближався зліва від нього та дати йому дорогу, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, діючи зі злочинною недбалістю, в порушення вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, зі змінами, відповідно до яких:

п. 10.1.: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 10.2: «Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає»,

відновив рух та виїхавши на проїзну частину вул. Світлої допустив зіткнення вищевказаних транспортних засобів.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій мотоциклу «Simson», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ключиці, який кваліфікується, як тілесне ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечним для життя, але спричинило тривалий розлад здоров`я понад 21 день.

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, цивільний позов визнав частково, оскільки не згоден з розміром позовних вимог потерпілого.Суду пояснив, що наприкінці літа 2024 року він керував транспортним засобом «Ланос»,д.н.з. НОМЕР_3 , синього кольору. Він стояв на виїзді з двору по вул.Світла 6 . Не переконавшись, що праворуч їде мотоцикл «Simson»,виїхав передньою частиною автомобіля на проїжджу частину дороги вперед ,щоб переконатися, що ліворуч нікого не має. В цей час в нього в`їхав мотоцикл.Він одразу повернув праворуч, щоб не перешкоджати руху автомобілів та побіг одразу до потерпілого, надавати медичну допомогу.Ці події відбувалися приблизно о 17-00 годині.Автомобіль був у всправному стані.День був сонячний. Коли він стояв при виїзді з двору він, не бачив та не чув мотоцикл, коли він проїхав вперед, тоді відбулося ДТП. Він кається.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість підтверджується доказами, зібраними в ході судового розгляду справи:

-поясненнями у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_4 , який суду пояснив, що 19.08.2024 він їхав з роботи по вул.Світлій на мопеді «Simson».З тогож перехрестя виїхав автомобіль чорного кольору, водію цього автомобіля заважали його бачити стовпи. Автомобіль виїхав на половину капота та зупинився. Він вирішив, що водій автомобіля його побачив та прпопускає, він продовжив рух.В цей час із-за цього чорного автомобіля виїхав «Ланос» і протягнув його по асфальту. Коли «Ланос» його збив, тоді зупинився.Водій «Ланоса» вийшов з автомобіля, допоміг йому піднятися, відкотити мопед на другий бік дороги.Потім приїхала швидка допомога та його відвезли до лікарні . У нього виявили перелом ключиці та двох ребер.Із-за отриманих травм він втратив підробітки. Хоча йому виплачує компенсацію завод, він ще підробляє.Моральна шкода полягає в тому, що йому було боляче, він лежав в лікарні. Він відчуває дискомфорт, страждання.Йому треба ще робити операцію , щоб зняти пластину. До страхової компанії для відшкодування матеріальної шкоди він ще не звертався .Цивільний позов підтримує в повному обсязі.

-висновком експерта № 1610п від 16.09.2024 року, згідно якого у ОСОБА_4 , 1972 року народження виявлено закритий перелом лівої ключиці, який кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалий розлад здоров`я, множинні садна верхніх та нижніх кінцівок, самі за собою кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.Тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмета(предметів).Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить терміну зазначеного в обставинах справи;

- постановою про визнання речовими доказами від 19.08.2024 року, згідно якої визнано речовим доказом автомобіль «автомобіля Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,право власності на який зареєстровано за ОСОБА_7 »;

- постановою про визнання речовими доказами від 19.08.2024 року, згідно якої визнано речовим доказом мотоцикл «Simson», реєстраційний номер НОМЕР_2 ,право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4 ;

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обставинами які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, судом визнаються щире каяття обвинуваченого, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

За роз`ясненнями, що містяться в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»при призначенні покарання за відповідною частиноюст.286 КК Українисуди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного.

Відповідно дост.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно з ч. 2ст. 65 КК Україниособі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При обранні виду та визначенні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, а також ставлення особи до вчиненого та до потерпілої сторони.

При призначені покарання суд враховує, що ОСОБА_6 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, негативних характеристик не має, думку потерпілого, який погодився з позицією прокурора щодо признчення покарання у виді обмеження волі строком на один рік, із застосуванням положень ст.75 КК України.

Крім того, беручи до уваги те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України у світлі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, ОСОБА_6 є не судимим, має постійне місце проживання, відсутність тяжких наслідків вчиненого злочину та обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку про те, що його перевиховання та виправлення можливо без ізоляції від суспільства, а тому слід призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Отже, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю один рік, який є достатнім для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

Разом з тим, відповідно до п. 1, 2 ч. 1ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цьогоКодексу.

Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 р., виходячи з того, що додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами, суди при постановленні вироку повинні обговорювати питання про застосування поряд з основним покаранням відповідного додаткового. При цьому треба мати на увазі, що додаткові покарання можуть приєднуватися до будь-яких видів основного покарання, передбачених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частиниКК.

Так, санкцією ч.1ст.286 КК України, окрім основних видів покарання у виді: штрафу, виправних робіт, арешту, обмеження волі, передбачено й обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, яке також слід застосувати до обвинуваченого за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Відтак, з огляду на з`ясовані вище обставини, суд дійшов висновку про те, що до обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України слід також застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк один рік, оскільки таке покарання буде достатнє для досягнення цілей, визначених у ч. 2ст. 65 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовується норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, яка є спеціальною по відношенню до ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, тощо.

Потерпілим ОСОБА_4 , по справі заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000,00 грн. який обґрунтовано тим, що він є потерпілим по кримінальному провадженню. В результаті ДТП діями ОСОБА_6 йомузавдано моральну шкоду, яка виявляється в тому, що після ДТП він відчував біль. В результаті ДТП отримав закритий перелом лівої ключиці,закритий перелом 4 та 5 ребер зліва.Стан її здоров`я не відновився, відчуває періодично біль, у нього довгий реабілітаційний період,його моральні страждання посилюються поведінкою ОСОБА_6 , який не цікавився станом його здоров`я, не приймав жодних заходів, щодо відшкодування завданої шкоди.Розмір моральної шкоди, складає 100 000,00гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 позовні вимоги щодо стягнення з нього в рахунок відшкодування потерпілому ОСОБА_4 моральної шкоди визнав частково в розмірі 10 000 гривень, оскільки заподіяння тілесних ушкоджень сталося внаслідок необережності і не мало навмисного характеру, він не має постійного джерела доходу, тож розмір моральної шкоди заявлений позивачем є сумою, яка поставить його на межу виживання і він реально не в змозі буде його сплатити.

Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Під моральною шкодою, згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.95р., слід розуміти: втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Окрім того, на підставі ч. 1 п. 9 вищезазначеної Постанови Пленуму ВСУ розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до роз`яснень абз. 2, 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, якщо інше не встановлено законом, розмір відшкодування з особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зменшено (але не може бути повністю відмовлено у відшкодуванні шкоди).

Враховуючи вищенаведене, глибину моральних переживань та душевних страждань ОСОБА_4 , яких він зазнав, пережив та переживає, враховуючи вимоги розумності та справедливості, зважаючи на обставини ДТП, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що на відшкодування моральної шкоди, завданої потерпілому слід стягнути з ОСОБА_6 50000,00 грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.08.2024 року на автомобіль «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є власністю ОСОБА_7 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.08.2024 року на мотоцикл «Simson», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є власністю ОСОБА_4 - скасувати.

Відповідно до частини 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів .

Відтак, витрати: в сумі 4775 гривень 40 копійок за проведення судової інженерно- транспортної експертизи, висновок експерта №СЕ-19/108-24/16384-ІТ від 27.09.2024; в сумі 4543 гривень 68 копійок за проведення судової інженерно- транспортної експертизи, висновок експерта №СЕ-19/108-24/16386-ІТ від 20.09.2024; в сумі 4775 гривень 40 копійок за проведення судової інженерно- транспортної експертизи, висновок експерта №СЕ-19/108-24/16388-ІТ від 16.10.2024; в сумі 4775 гривень 40 копійок за проведення судової інженерно- транспортної експертизи, висновок експерта №СЕ-19/108-24/21696-ІТ від 18.11.2024 ,а всього 18869 гривень 88 копійок, підлягають стягненню з ОСОБА_6 .

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст.349, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання виді обмеження волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один )рік.

На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з встановленням іспитового строку, тривалістю 1(один) рік, з покладенням обов`язків, відповідно до ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 4775 гривень 40 копійок за проведення судової інженерно- транспортної експертизи, висновок експерта №СЕ-19/108-24/16384-ІТ від 27.09.2024; в сумі 4543 гривень 68 копійок за проведення судової інженерно- транспортної експертизи, висновок експерта №СЕ-19/108-24/16386-ІТ від 20.09.2024; в сумі 4775 гривень 40 копійок за проведення судової інженерно- транспортної експертизи, висновок експерта №СЕ-19/108-24/16388-ІТ від 16.10.2024; в сумі 4775 гривень 40 копійок за проведення судової інженерно- транспортної експертизи, висновок експерта №СЕ-19/108-24/21696-ІТ від 18.11.2024 ,а всього 18869 (вісімнадцять тисяч вісімсот шістдесят дев`ять) гривень 88 копійок.

Скасувати арешт з автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є власністю ОСОБА_7 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя 22.08.2024 року.

Скасувати арешт з мотоцикл «Simson», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є власністю ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя 22.08.2024 року.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

В задоволенні інших позовних вимог -відмовити.

Речовий доказ- автомобіль ««Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , повернутий власнику на відповідальне зберігання, залишити у власності останньої; мотоцикл «Simson», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є власністю ОСОБА_4 ,переданий на відповідальне зберігання на території майданчика тимчасового тримання ГУНП в Запорізькій області - передати по належності ;

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_8