Провадження № 1-кп/466/446/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року м.Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

у складі : головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження №0000762 від 27.05.2024 р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Львова, українки, гр. України, з освітою середньою спеціальною, заміжньої, працюючої водієм трамваю ЛКП «Львівелектротранс», зареєстрованої у АДРЕСА_1 , проживаючої АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -

за ч.2 ст.286 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачена ОСОБА_4 27 травня 2024 року, приблизно о 09 годині 50 хвилин, будучи водієм ЛКП «Львівелектротранс» та керуючи технічно справним трамваєм «КТ 4 СУ», реєстраційний номер 1123, рухаючись ним по вул. Замарстинівська в напрямку до вул. Липинського у м.Львові Львові, грубо порушила вимоги п.п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров?ю громадян, завдавати матеріальних збитків; 1.10 (в частині значення термінів «дорожня обстановка» дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом; «прилегла територія» прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в?їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них); п.п. 2.3 б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; 2.3 д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об?єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об?їзду перешкоди; п. 18.1 водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що вона проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час руху не переконалася, що це буде безпечно і не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам руху, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного горизонтальною дорожньою розміткою «зебра» 1.14.1 додатку2 ПДР України та дорожніми знаками 5.38.1 додатку 1 ПДР України, не надала перевагу пішоходу ОСОБА_6 , котра зліва направо по ходу руху вказаного трамваю переходила проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переходу, який знаходиться біля будинку № 31, що по вул. Замарстинівській у м.Львові, з моменту, коли мала об?єктивну можливість виявити пішохода, не вжила своєчасних заходів до зменшення швидкості руху керованого нею транспортного засобу, аж до його зупинки, внаслідок чого скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_6 , внаслідок чого, остання отримала тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани в потиличній ділянці, забійна рана та синець в ділянці правого ліктьового суглобу, садна на лівому колінному суглобі, синець в ділянці правого стегна, перелом потиличної кістки з переходом на основу черепу, забій головного мозку із геморагічноконтузійними вогнищами лобних відділах головного мозку, субарахноїдальний крововилив, які згідно висновку судово-медичного експерта №189/24 від 31.05.2024 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю та суду пояснила, що 27 травня 2024 року, приблизно о 09 годин 50 хвилин, перебуваючи на своєму робочому місці, керувала трамваєм «КТ 4 СУ» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухалась ним по вул. Замарстинівська в напрямку до вул. Липинського міста Львова. При повороті не зауважила, як перед трамваєм швидко переходила дорогу пішохід - літня жінка ,яка була низького росту з похиленою головою, тому виступаючі частини трамваю її заслонювали. Коли зауважила пішохода і почала різко гальмувати, вже було пізно. В результаті ДТП пішоходу -потерпілій ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження. Щиро розкаюється у вчиненому. Просить суворо не карати та не позбавляти її права керування транспортом, оскільки вона є єдиною годувальницею у сім`ї, її чоловік є інвалідом війни, також на утриманні в неї є неповнолітня донька, 2008 року народження. Всі витрати на лікування потерпілої вона відшкодувала. Хоча на даний час потерпіла померла з причин, які не пов`язані із ДТП, за життя остання у нотаріуса оформила листа, яким стверджувала, що матеріальних претензій до обвинуваченої не має.

Враховуючи те, що обвинувачена не заперечувала фактичні обставини та судом було встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності її позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст. 349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов переконання, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке їй інкриміноване, доведена повністю.

Кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України суд вважає вірною, оскільки ОСОБА_4 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, вчинила порушення правил дорожнього руху, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.

Обставини, які відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність матеріальних претензій потерпілої.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченої - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У той же час згідно зі ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

У справі №205/7091/16-к від 17.10.2019 ВС розтлумачив судову дискрецію у кримінальному судочинстві та звернув увагу на міжнародно-правове регулювання зазначеного інституту. Так, поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду, принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких воно вчинено, визнання вини обвинуваченою та сприяння слідству, а також те, що обвинувачена позитивно характерзується за місцем праці у ЛКП «Львівелектротранс`та та за місцем проживання, а також відсутність претензій з боку потерпілої, яка стверджується нотаріально посвідченою заявою останньої від 04.07.2024 р., та вважає, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Також суд при обранні покарання враховує ту обставину що обвинувачена працює водієм трамвая у ЛКП «Львівелектротранс», має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , 2008 року народження, та чоловіка ОСОБА_8 -інваліда, учасника бойових дій, тобто є фактично єдиною годувальницею у сім`ї, а тому вважає, що їй слід призначити покарання без позбавлення права керування транспортними засобами.

Запобіжний захід слід залишити попередньо обраний - особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Витрати на проведення судових інженерно-транспортних експертиз:

електротранспортної експертизи №2134-Е від 11.07.2024 в сумі 4543 грн. 68 коп., комісійної транспортно-трасологічної експертизи №2136-Е від 21.06.2024 в сумі 13 631 гн. 04 коп. та судової інженерно-транспортноої експертизи по спеціальності «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» №CE-19/114-24/14044-IT від 27.06.2024 в сумі 3786 грн 40 коп. слід стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

Обрати покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі без позбавлення права керування трнаспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- систематично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та праці,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід - особисте зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави витрати на проведення судових експертиз: - електротранспортної експертизи №2134-Е від 11.07.2024 в сумі 4543 чотири тисячі п`ятсот сорок три/ грн. 68 коп; - комісійної транспортно-трасологічної експертизи №2136-Е від 21.06.2024 в сумі 13 631 /тринадцять тисяч шістсот тридцять одну/ грн. 04 коп.; - судової інженерно-транспортноої експертизи по спеціальності «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» №CE-19/114-24/14044-IT від 27.06.2024 в сумі 3786 /три тисячі сімсот вісімдесят шість / грн 40 коп., а всього 21 961 / двадцять одну тисячу дев`ятсот шістдесят одну/ грн. 12 коп.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Суддя ОСОБА_1