Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 511/1008/25

Номер провадження: 1-кп/511/224/25

04 квітня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000032 від 7 березня 2025 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місиа Роздільна Одеської області, громадянина України, неодруженого, на момент вчинення кримінального правопорушення (проступку) був військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 у званні «солдат», який зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу статті 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді кулеметник 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у званні «солдат», в порушення вимог статей 3, 28, 29, 68 Конституції України, статей 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України - відповідно до судового наказу Роздільнянського районного суду Одеської області від 12 грудня 2023 року у справі №511/3936/23, ОСОБА_3 зобов`язаний сплачувати аліменти на користьОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утриманнянеповнолітньої доньки: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі (однієї чверті) всіх видів його заробітку (доходів), але не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви, з 6 грудня 2023 року та до досягнення донькою повноліття, тобто до 2 січня 2038 року.

Однак, ОСОБА_3 , проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на злісне ухилення від сплати аліментів, умисно, систематично з вересня місяця 2024 року по березень 2025 року злісно ухиляється від сплати аліментів. У добровільному порядку кошти на утримання дитини не виплачує. Заходи для погашення заборгованості по аліментах, що утворилася, не приймає.

ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати аліментів, висновків для себе не зробив, отримуючи дохід від найму з цивільними особами по приватних угодах, обов`язок по сплаті аліментів на утримання дитини не виконував шляхом приховування свого місця та фактичних грошових надходжень, неповідомлення про них державного виконавця, незважаючи на повідомлення та попередження про відповідальність, передбачену законом за несплату аліментів.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), а також злісно ухиляється від утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку за законом він зобов`язаний утримувати, чим завдав потерпілим ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , майнову шкоду на суму виплат більше ніж три місяці, за період з вересня 2024 року по 1 березня 2025 року, яка станом на 1 березня 2025 року становила 23 970, 07 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений частиною 1 статті 164 КК України.

Диспозиція частини першої статті 382 КПК України визначає, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час вивчинення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, підтверджено факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 164 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд враховує особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення (проступку) і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги частини 2 статті 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням встановлених обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступку), наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому міру покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

Поряд з цим, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши статтю 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладанням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись статтями 100, 124, 174, 369 - 370, 373-374, 381, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_1