Справа № 752/3553/25
Провадження № 1-кс/752/2775/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання начальника відділення № 1 слідчого слідчого управління відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000803 від 22 березня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 303, ч. 2 ст. 303 КК України,

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду міста Києва 24.03.2025 року, засобами поштового зв`язку, надійшло клопотання слідчого управління відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000803 від 22 березня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 303, ч. 2 ст. 303 КК України, а саме на майно вилучене в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 (будинок розташований на 3 земельних ділянках) кадастрові номери: :33:018:6024, :33:018:6124, :33:018:7119), де працівниками поліції було виявлено та вилучено: 5 блокнотів з чорновими записами, поміщені до спец-пакету SUD3089268; мобільний телефон «Моторола» чорного кольору, поміщений до спец-пакету ICR0122896; моноблок «НР» номер SNI8CC432, сірого кольору з блоком живлення, поміщений до спец-пакету ЕХР0433962.

В обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме арешту майна, прокурором у клопотанні зазначено, що у провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000803 від 22 березня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 303, ч. 2 ст. 303 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що протягом 2024 та 2025 року, за адресою: АДРЕСА_2 , надаються послуги сексуального характеру за грошову винагороду, при цьому адміністраторами вказаного місця розпусти являються ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які діють за вказівкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Для рекламування своєї протиправної діяльності та залучення клієнтів, останні використовують телеграм групи з назвами: «ІНФОРМАЦІЯ_6» (ІНФОРМАЦІЯ_7), назви яких систематично змінюють, з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також користуються мобільним терміналом з абонентським номером НОМЕР_1 .

Крім цього, встановлено, що організатор місця розпусти ОСОБА_9 , надає вказівки адміністраторам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , щодо графіку роботи залучених повій, підрахунку зароблених злочинним шляхом коштів, передачі їх, виконання інших протиправних дій, тощо.

Також, встановлено, що за відсутності ОСОБА_9 чи його зайнятості, роль організатора займає його брат - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає разом з ним.

Також, у ході досудового розслідування були встановлені адреси криптогаманців, які використовуються ОСОБА_9 , а саме НОМЕР_2.

В ході аналізу транзакцій криптогаманців ОСОБА_9 , встановлені інші особи з якими здійснювались транзакції, серед яких: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (брат організатора ОСОБА_9 ), ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (особа, яка займається проституцією за адресою: АДРЕСА_2 ).

Окрім цього в ході досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що у здійсненні сутенерства ОСОБА_9 , допомагають та сприяють ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , які за відсутності ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_10 , здійснюють організаційні функції, контроль отримання грошових коштів здобутих злочинним шляхом, утримання місця розпусти та його функціонування.

21.03.2025 року і ході проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 (будинок розташований на 3 земельних ділянках) кадастрові номери: :33:018:6024, :33:018:6124, :33:018:7119, працівниками поліції було виявлено та вилучено: 5 блокнотів з чорновими записами, поміщені до спец-пакету SUD3089268; мобільний телефон «Моторола» чорного кольору, поміщений до спец-пакету ICR0122896; моноблок «НР» номер SNI8CC432, сірого кольору з блоком живлення, поміщений до спец-пакету ЕХР0433962.

21.03.2025 року вищевказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000803 від 22.03.2024 року.

Завданням арешту майна слідчий посилається на необхідність запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна слідчий вказує на п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме: з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином.

Адвокат ОСОБА_12 , який здійснює представництва інтересів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явилась, подав до судового розгляду заяву, якою просила відмовити у задоволенні клопотання, оскільки вилучене майно не відповідає ознакам речового доказу, викладеним у статті 98 КПК України, а саме не містить даних про вчинений злочин та не має слідів злочину що розслідується.

Розглянувши клопотання прокурора, дослідивши додані до нього додатки у виді копії матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Розгляд даного клопотання належить до повноважень слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відповідно до положень п. 1 ч.2 ст. 132 КПК України. Клопотання про арешт майна подане з дотриманням строку, передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України.

У провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000803 від 22 березня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 303, ч. 2 ст. 303 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, 21.03.2025 року проведено санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 (будинок розташований на 3 земельних ділянках) кадастрові номери: :33:018:6024, :33:018:6124, :33:018:7119, працівниками поліції було виявлено та вилучено: 5 блокнотів з чорновими записами, поміщені до спец-пакету SUD3089268; мобільний телефон «Моторола» чорного кольору, поміщений до спец-пакету ICR0122896; моноблок «НР» номер SNI8CC432, сірого кольору з блоком живлення, поміщений до спец-пакету ЕХР0433962.

Постановою начальника відділення № 1 слідчого слідчого управління відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 вказані вище речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000803 від 22.03.2024 року.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У клопотанні, що розглядається, прокурор посилався на необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, а тому слідчим суддею мають бути враховані п.п. 1-2, 5-6 наведеної вище статті.

Отже, відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000803 від 22 березня 2024 року, органом досудового розслідування встановлюються обставини щодо систематичного надання особами платних сексуальних послуг у місті Києві, зокрема шляхом проведення контрольних закупок за участю оперативних працівників, під час яких адміністратори закладів надавали вказівки жінкам щодо надання інтимних послуг за грошову винагороду у розмірі 6000 грн, що кваліфікується за ч. 2 та ч. 3 ст. 303 КК України як сутенерство, вчинене організованою групою та повторно.

Правовою підставою накладення арешту на майно вказано п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України та підтверджується постановою про визнання майна речовим доказом вказаною вище.

Слідчий суддя вважає, що вилучене вході проведення обшуку майно, матиме значення для здійснення досудового розслідування у даному кримінальному проваджені та може бути використано як доказ відповідно до фабули досудового розслідування вказаної у витягу з ЄРДР виходячи із наступних міркувань.

Так, як було зазначено, згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.03.2025 у кримінальному провадженні № 0000803 від 22 березня 2024 року органом досудового розслідування досліджуються обставини вчинення злочину, передбаченого за ч. 2 та ч. 3 ст. 303 КК України як сутенерство, вчинене організованою групою та повторно.

Вилучене в ході обшуку майно, зокрема: 5 блокнотів з чорновими записами, поміщені до спец-пакету SUD3089268; мобільний телефон «Моторола» чорного кольору, поміщений до спец-пакету ICR0122896; моноблок «НР» номер SNI8CC432, сірого кольору з блоком живлення, поміщений до спец-пакету ЕХР0433962, може мати значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 та ч. 3 ст. 303 КК України, оскільки містить відомості, що підлягають перевірці під час досудового розслідування у межах встановлення джерел, способів та механізмів організації й здійснення дій, що досліджуються у даному кримінальному провадженні, а також осіб, причетних до їх вчинення.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вилучене майно у визначеному вище розмірі є розумним та співмірним завданням кримінального провадження, оскільки це майно має зв`язок із предметом розслідування, зокрема щодо перевірки фактів вчинення кримінального правопорушення передбаченого за ч. 2 та ч. 3 ст. 303 КК України, та їх пряме доказове значення має бути проаналізоване у межах відповідних процесуальних дій, які орган досудового розслідування зобов`язаний провести в межах строку досудового розслідування.

Арешт забезпечує збереження доказів, запобігає їхньому знищенню чи спотворенню, що є необхідним для досягнення цілей досудового розслідування. Обмеження права власності в цьому випадку є співмірним суспільному інтересу у встановленні істини у справі та відповідає вимогам ст. 170 КПК України.

На даному етапі судового розгляду наслідки накладення арешту на майно для третіх осіб не встановлені.

Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 98, 110, 131, 170, 171, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 (будинок розташований на 3 земельних ділянках) кадастрові номери: :33:018:6024, :33:018:6124, :33:018:7119, працівниками поліції було виявлено та вилучено: 5 блокнотів з чорновими записами, поміщені до спец-пакету SUD3089268; мобільний телефон «Моторола» чорного кольору, поміщений до спец-пакету ICR0122896; моноблок «НР» номер SNI8CC432, сірого кольору з блоком живлення, поміщений до спец-пакету ЕХР0433962.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1