У Х В А Л А

15.01.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, у кримінальному провадженні за № 0000811 внесеному до ЄРДР 09.12.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Великополовецьке Сквирського району, Київської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

клопотання захисника про взвільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі по тексту Перелік), в тому числі і «PVP», включеного до Списку №2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено», допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

В порушення вищевказаних вимог Закону, ОСОБА_3 , 09 грудня 2024 року близько 17 години 40 хвилин, перебуваючи за зупинкою громадського транспорту поблизу гаражних приміщень по вул. Героїв Крут 87 у м. Біла Церква Київської області, на земельній ділянці незаконно придбала знайшла два прозорих пакети із полімерного матеріалу з пазовим замком з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, ззовні схожої на психотропну речовину «PVP».

В подальшому, ОСОБА_3 , маючи в минулому досвід вживання вказаної психотропної речовини та переконавшись за зовнішніми ознаками, що придбана-знайдена нею речовина є психотропною, а саме «PVP», поклала її до бюстгальтера та залишила при собі незаконно зберігати для подальшого вживання, без мети збуту.

Після цього, 09 грудня 2024 року, близько 17 години 53 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись поблизу зупинки громадського транспорту по вул. Героїв Крут 87 в м. Біла Церква Київської області зупинена працівниками поліції для перевірки на предмет зберігання заборонених предметів та речовин. В подальшому, в період часу з 18 години 26 хвилини по 18 годину 38 хвилин, під час проведення огляду місця події, в присутності понятих ОСОБА_3 добровільно видала працівникам поліції два прозорих пакети із полімерного матеріалу з пазовим замком з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», маса якої у речовині становить 0,195 г, яку ОСОБА_3 посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбала та зберігала при собі для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення її підзахисної від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_3 вперше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є проступком, не є корупційним злочином, відповідно до примітки цієї статті Закону, після вчинення кримінального правопорушення (проступку), щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, збитків не завдано, а тому відповідно до ст. 45 КК України, вона підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

ОСОБА_3 зазначила, що вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення, визнає вину, щиро кається у вчиненому та сприяла розкриттю вчиненого нею кримінального правопорушення, а тому просить звільнити її від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст. 45 КК України. Зазначила, що їй відомі наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Прокурор вважав за можливе звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України та закрити кримінального провадження, з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України.

Вивчивши обвинувальний акт, заслухавши клопотання захисника, позиції обвинуваченої, захисника, думку прокурора, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом першим ч. 2 ст. 284 КПК України передбачена можливість закриття кримінального провадження у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно із ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом ст. ст. 44, 45 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 45 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Судом було роз`яснено обвинуваченій ОСОБА_3 право заперечувати проти закриття кримінального провадження та право наполягати на проведенні судового провадження у повному обсязі в загальному порядку, також роз`яснено, що кримінальне провадження в такому випадку закривається з нереабілітуючих підстав.

Обвинувачена ОСОБА_3 заявила, що підстави та наслідки звільнення за ст. 45 КК України їй зрозумілі і просить суд розглянути клопотання та звільнити її від кримінальної відповідальності.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному кримінально-процесуальним кодексом порядку відповідне судове рішення.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого їй обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 309 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої її позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченій у провину, дійсно мало місце, вчинене нею, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самою обвинуваченою.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, є кримінальним проступком і таке, що не є корупційним кримінальним правопорушенням.

ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, є особою, яка вперше вчинила кримінальний проступок.

Дотримуючись сталості та єдності судової практики, умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям є вчинення нею вперше кримінального проступку. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Дійове каяття передбачає обов`язкову наявність трьох елементів, а саме: щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, повного відшкодування заподіяних збитків або усунення заподіяної шкоди.

На переконання суду, щире каяття обвинуваченої ОСОБА_3 полягає в суб`єктивному ставленні останньої до вчиненого, зокрема, в тому, що вона визнала факт вчинення кримінального правопорушення та його негативні наслідки, визнала свою провину у вчиненому повністю, висловила щирий жаль і сором з приводу цього, засудила свою поведінку та бажала виправити наслідки своїх дій.

У даному випадку має місце активне сприяння розкриттю правопорушення з боку обвинуваченої ОСОБА_3 , що полягає у тому, що останньою органу досудового розслідування повідомлено про всі відомі обставини вчинення кримінального правопорушення.

Вчиненим правопорушенням шкода не завдана.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям та закриття кримінального провадження з цієї підстави, суд враховує, що обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, вчинила кримінальне правопорушення вперше, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, шкода, яка підлягає відшкодуванню, її діями не завдана.

Таким чином, судом встановлено, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої на суму 3183, 60 грн.

Керуючись ст. 45 КК України, ст. 100, 124, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 закрити.

Речовий доказ - речовину білого кольору у двох полімерних пакетах, в якій міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, загальна маса якого становить 0,195 г, поміщену до спеціального пакунку № 0005583, яка передана на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП України в Київській області -знищити.

Сягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертизи у сумі 3183 гривень 60 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяОСОБА_6