КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 11-кп/824/2671/2025 Категорія: ст. 126-1 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 квітня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0003043, внесеного до ЄРДР 10 жовтня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ст. 126-1 КК України, за апеляційною скаргою прокурора Голосіївської окружної прокуратури

м. Києва ОСОБА_10 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_9

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України на підставі ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки; кримінальне провадження закрито,

В С Т А Н О В И Л А :

За ухвалою суду, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_9 у період часу із 25 грудня 2023 року по 10 жовтня 2024 року, перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство відносно батька

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Суд вважав правильною кваліфікацію обвинуваченого за ст. 126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Також судом встановлено, що обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є нетяжким злочином, повністю визнає свою вину у вчиненому, щиро кається. Після вчинення кримінально правопорушення розпочав здійснювати догляд за своєю матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи з 6 серпня 2024 року, нещодавно перенесла операцію з ампутації частини нижніх кінцівок та потребує постійного стороннього догляду. На даний час здійснює оформлення офіційного стороннього догляду за матір`ю, примирився з потерпілим, і останній до нього претензій не має.

З огляду на вказані обставини та позицію сторін, суд дійшов висновку, що внаслідок зміни обстановки вчинене обвинуваченим діяння втратило суспільну небезпечність, а також обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним, зокрема щодо своїх батьків, а тому вважав за можливе звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, оскільки на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене обвинуваченим діяння втратило суспільну небезпечність, а кримінальне провадження - закриттю.

Не оспорюючи фактичні обставини справи, кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеності його вини, вважаючи незаконною ухвалу суду в частині звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, прокурор ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати повністю у зв`язку із неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність; ухвалити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що під час підготовчого судового засідання суд не досліджував матеріали кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого як особистість, а дослідив лише матеріали, надані стороною захисту. Натомість, відповідно до вимоги про судимість від 11 жовтня 2024 року та відповіді Голосіївського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області від 29 жовтня 2024 року, які долучені під час досудового розслідування до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 раніше судимий, а саме, вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 5 жовтня 2023 року за ст. 126-1 КК України до 200 годин громадських робіт. 18 березня 2024 року знятий з обліку Голосіївського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області у зв`язку з відпрацюванням 200 годин громадських робіт.

Таким чином, як наголошує прокурор, суд прийняв рішення, не дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, постановив рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закрив провадження при тому, що у розумінні п. 5 ст. 89 КК України ОСОБА_9 є таким, що має непогашену судимість.

За таких обставин, як вказує апелянт, у зв`язку із не дослідженням документів щодо наявності судимості у обвинуваченого, суд не мав законних підстав для звільнення від кримінальної відповідальності особи на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора, яка підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі; потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначивши, що дійсно обставини змінились і сам син змінився; пояснення захисника, яка вважала, що, можливо, з процесуальної точки зору судом і допущені порушення, але по суті рішення є правильним, обвинуваченого, який підтримав позицію захисника, дослідивши наявні у справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Згідно з положеннями ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дотримався наведених вимог закону.

За змістом ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Таким чином, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України за сукупністю таких обставин:

- особа вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин,

- кримінальне правопорушення не віднесе до корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,

- на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Суд, звільняючи ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України на підставі ст. 48 КК України вказав про те, що ОСОБА_9 вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Разом з тим, перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що станом на час постановлення судом оскаржуваної ухвали у матеріалах справи були відсутні будь-які відомості щодо притягнення або не притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності та судимостей, на що обґрунтовано посилається прокурор в апеляційній скарзі, що свідчить про передчасність висновку суду про можливість звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України.

З долучених до апеляційної скарги документів, які, згідно з даними реєстру матеріалів кримінального провадження, були відкриті стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України, встановлено, що 5 жовтня 2023 року ОСОБА_9 засуджений вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт.

18 березня 2024 року ОСОБА_9 знятий з обліку Голосіївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області у зв`язку з відпрацюванням 200 годин громадських робіт.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_9 раніше судимий, хоча і відбув покарання за попереднім вироком.

Окрім того, поза увагою суду залишились ті обставини, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, у період часу із 25 грудня 2023 року по 10 жовтня 2024 року, тобто, як у період відбуття покарання за попереднім вироком, так і після відбуття такого покарання.

З огляду на встановлені обставини, на переконання колегії суддів, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_9 вперше вчинив кримінальне правопорушення, не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а, відтак, у суду і не було підстав для звільнення останнього від кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України на підставі ст. 48 КК України.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою та підлягає до задоволення, а ухвала суду - підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 409, п. 2 ст. 410, ч. 1 ст. 412 КПК України, оскільки висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а, окрім того, під час судового розгляду залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 листопада 2024 року щодо ОСОБА_9 за ст. 126-1 КК України- скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4