Провадження № 1-кп/761/2563/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0000813 від 10.07.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перевальне АР Крим, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час перебуває під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Прокурор в судовому засіданні звернувся з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки судовий розгляд на даний час неможливо завершити з об`єктивних причин, а ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують діяти.

Захисник ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний заход у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту. Так, адвокат зазначив, що ризики, наведені прокурором, не доведені, ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та проживання, має сталі соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

ОСОБА_5 підтримав доводи захисника.

Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді до обвинуваченого ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який в ході судового провадження продовжено відповідно до ухвали суду до 21.02.2025.

При розгляді клопотання прокурора, судом враховуються дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який до затримання працював, раніше не судимий, відшкодував потерпілим спричинену шкоду.

При цьому, враховується тяжкість покарання в разі визнання ОСОБА_5 винуватим, відсутність належних гарантій та підтверджених соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики його ухилення від суду, відсутність будь-яких відомостей щодо неможливості подальшого перебування обвинуваченого під вартою в зв`язку із станом здоров`я.

Крім того, вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховуються зокрема й ті обставини, що обвинувачений, реально може здійснити вплив на свідків та потерпілих в даному провадженні.

Також судом враховується, що Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Враховуючи наведене, на переконання суду, менш суворий запобіжний захід, аніж тримання під вартою, не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що доводи сторони захисту про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є неспроможними.

З огляду на викладене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, у відповідності до вимог ч.4 ст.183 КПК України, суд не визначає розмір застави, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 .

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 18 квітня 2025 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя