Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/1235/21
Ружинський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
Іменем України
13 березня 2025 року
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області, Бердичівського району (Ружинська ОТГ), смт.Ружин, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, не депутата, маючого на утриманні малолітню дитину, несудимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296 КК України,ч.1 ст. 186 КК України, ч.2 ст. 185 КК України, ч.4 ст. 296 КК України, ч.3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Житомирської області, Бердичівського району (Ружинська ОТГ), смт. Ружин, жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого ТОВ «Ружинська будівельна кераміка», не депутата, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше несудимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296 КК України, ч.3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Ружинського районного суду Житомирської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296 КК України,ч.1 ст. 186 КК України, ч.2 ст. 185 КК України, ч.4 ст. 296 КК України, ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296 КК України, ч.3 ст. 185 КК України.
На даний час судовий розгляд кримінального провадження не завершений.
Ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.10.2021 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід цілодобовий домашній арешт.
Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 03.02.2022 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 змінено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, на тримання під вартою, строком на 60 діб, до 03 квітня 2022 року включно, без можливості внесення застави.
Ухвалами Ружинського районного суду Житомирської області від 25.03.2022 року, 25.05.2022 року, 26.07.2022 року, 29.09.2022 року, 23.01.2023 року, 24.03.2023 року, 23.05. 2023 року, 25.07.2023 року, 21.09.2023 року, 24.11.2023 року, 23.01.2024 року, 19.03.2024 року, 14.05.2024 року, 18.07.2024 року, 12.09.2024 року, 12.11.2024 року, 15.01.2025 року обвинуваченому ОСОБА_6 було неодноразово продовжено раніше змінений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, останній раз до 18 березня 2025 року включно.

13.03.2025 року через канцелярію суду прокурором подано письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки його строки спливають, а підстави за яких судом було змінено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не відпали, ризики не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні просив змінити відносно нього запобіжний захід з тримання під вартою на більш м"який запобіжний захід.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 заперечувала щодо клопотання про продовження строків тримання обвинуваченому ОСОБА_6 під вартою, за безпідставністю, та просить змінити запобіжний захід на домашній арешт. Посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_6 значний термін перебуває під вартою в СІЗО, часто хворіє. Має міцні соціальні зв"язки, дружину, малолітню дитину, також хвору престарілу бабусю.

Інші учасники у вирішенні вказаного питання покладались на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 належить продовжити. При цьому суд враховує наступне.

Положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України встановлено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так при зміні запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою судом враховувалась особа ОСОБА_6 , щодо якого вирішувалось питання про тримання під вартою, існуючі відповідно до тяжкості злочинів та особи ризики.

Також у суду є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинені злочини, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від суду.

Не виключається можливість, що ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме: перешкоджати шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на виклики суду, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання ризикам, визначених ст.177 КПК України.

Слід також врахувати, що ОСОБА_6 обвинувачуються у злочині передбаченому ч. 2 ст. 296 КК України, який скоєний безпричинно, а тому підлягає врахуванню суспільний інтерес у виді загрози суспільним інтересам будь-якої особи. За таких обставин, умови більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі і домашнього арешту, не зможуть запобігти ризику повторного вчинення кримінального правопорушення.

З метою виконання завдання, визначеного ст.ст.2, 28 КПК України, враховуючи, що жодних нових підстав, які б свідчили про зменшення ризиків та необхідність зміни запобіжного заходу обвинуваченим не встановлено, суд вважає, що потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (право на особисту недоторканість та свободу пересування).

Крім того, слід зазначити, що за змістом п. п. b та с ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Відповідно до неодноразових рішень Європейського суду з Прав Людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Даний вид запобіжного заходу необхідно продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 виходячи не з каральних міркувань, а лише з метою виконання ними покладених процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177,178,183 КПК України, та враховуючи, що мета, підстави, що стали обставою для зміни обвинуваченому, ОСОБА_6 запобіжного заходу на тримання під вартою є й надалі актуальними, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку про доцільність продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Зважаючи на те, що юридичне значення ухвали про продовження строку тримання під вартою є в продовженні строку, який закінчується, то юридично значима дія цієї ухвали починається з дня закінчення строку тримання під вартою, та вказані 60 днів необхідно відраховувати з 18 березня 2025 року.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів - до 17 травня 2025 року включно.

Копію ухвали надати учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1 .