Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року Справа № 608/698/25

Номер провадження1-кс/608/248/2025

Слідча суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові клопотання старшого слідчого СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, відомості про яке внесене 06.03.2025 в ЄРДР за № 0000004 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Мельниця-Подільська Борщівського району, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше несудимого, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000004 від 06.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , який мав намір займатись господарською діяльністю, пов`язаною з вирощуванням риби, приблизно в січні 2025 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) в мережі Інтернет натрапив на оголошення про продаж ставка на території смт. Мельниця-Подільська Чортківського району. Після цього, ОСОБА_7 , зв`язавшись по телефону зазначеному в оголошенні виявив, що особою, яка продає став, є ОСОБА_5 . В ході розмови з ОСОБА_5 останній запевнив ОСОБА_7 , що він зможе одержати став, який знаходиться на території смт. Мельниця-Подільська Чортківського району в оренду та він вирішить усі питання пов`язані з одержанням дозволу на спуск ставка та проведення робіт щодо його очистки.

ОСОБА_5 в розмові з ОСОБА_8 (точний час та місце на даний час досудовим розслідуванням не встановлено) запевнив його, що він допоможе укласти з фактичним орендарем ставу ОСОБА_9 та надалі зареєструвати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно договір суборенди на став, після чого ОСОБА_8 таким чином стане власником цього ставу та надалі вирішить питання з Мельнице-Подільською селищною радою щодо надання відповідних дозволів на спуск ставка для проведення робіт щодо його очистки.

Надалі 13.03.2025, перебуваючи в приміщенні Мельнице-Подільської селищної ради в службовому кабінеті селищного голови, в присутності ОСОБА_10 , невідомого чоловіка, Мельнице-Подільський селищний голова ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_12 , що він скличе комісію, яка надасть дозвіл на приспуск ставу та вказані дії слід вчинити до 1 квітня поточного року до початку нересту. Для того, щоб скликати комісію до селищної ради має подати заяву орендар ставу. Після чого, попросив ОСОБА_10 ще залишитись, а ОСОБА_7 вийшов з кабінету.

Після цього, ОСОБА_5 , здійснюючи пособницькі дії спрямовані на одержання неправомірної дії службовою особою, що займає відповідальне становище, в розмові з ОСОБА_7 , яка відбулась після розмови в селищного голови ОСОБА_11 , запевнив його, що за неправомірну вигоду, селищним головою буде скликано комісію та надасть дозвіл на приспуск ставу на території смт. Мельниця-Подільська Чортківського району для проведення робіт щодо його очистки.

Окрім того, повідомив ОСОБА_7 , що для цього потрібно спочатку укласти договір суборенди на вказаний став, та ОСОБА_5 самостійно вирішить це питання з офіційним орендарем ОСОБА_9 та зареєструє цей договір в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за допомогою реєстратора Іване-Пустенської сільської ради, який відповідно до примітки до ст. 364 КК України є службовою особою та реалізує повноваження покладені на місцеве самоврядування щодо реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За виконання вказаних дій ОСОБА_7 повинен передати ОСОБА_5 неправомірну вигоду в сумі 8200 доларів США.

Відповідно до ст. 51 Водного кодексу України передача орендарем права на оренду водного об`єкта іншим суб`єктам господарювання забороняється.

Надалі, слідуючи попередній домовленості, 28.03.2025 близько 9 год. ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_5 біля приміщення ЦНАП у с. Іване-Пусте Чортківського району з метою забрати документи в реєстратора щодо проведеної, в порушення вимог ст. 51 Водного кодексу України, державної реєстрації договору суборенди на став в смт. Мельниця-Подільська в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Після цього, 28.03.2025 близько обідньої пори, перебуваючи біля приміщення Мельнице-Подільської селищної ради, що по вул. Кудринецька, 1 смт. Мельниця-Подільська, в машині належній ОСОБА_5 , ОСОБА_7 передав, а ОСОБА_5 одержав частину неправомірної вигоди в сумі 200 доларів США за пособницькі дії щодо реєстрації реєстратором Іване-Пустенської сільської ради договору суборенди на став в смт. Мельниця-Подільська в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та надання дозволу Мельнице-Подільською селищною радою на спуск вказаного ставу та вирубку дерев в прибережній смузі ставу.

Надалі, 03.04.2025 близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на території автостанції м. Чортків, що по вул. Копичинецькій, 22, надав ОСОБА_7 договір суборенди на став та копію заяви орендаря ОСОБА_13 до селищної ради про надання дозволу на вирубку аварійних дерев в прибережній смузі ставу, який розташований в селищі Мельниця-Подільська з відміткою про одержання її Мельнице-Подільською селищною радою. Та в цей час, ОСОБА_5 одержав від ОСОБА_7 решту суми неправомірної вигоди у розмірі 8000 доларів США за вчинення пособницьких дій щодо реєстрації реєстратором Іване-Пустенської сільської ради договору суборенди на став та надання Мельнице-Подільською селищною радою дозволу на вирубку дерев в прибережній смузі водного об`єкту.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 - ч. 3 ст. 368 КК України, тобто пособництво в одержанні неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища.

03.04.2025 в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Мельниця-Подільська Борщівського району, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 .

04.04.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 - ч.3 ст.368 КК України, тобто за фактом одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Підставою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 - ч.3 ст.368 КК України.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, то положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». В оцінці цього питання належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до частини 5 ст. 9 КПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Відтак, стороною обвинувачення до клопотання додано докази, котрі навіть в сторонньої людини викликають відчуття того, що підозра є обґрунтованою та розумною.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Оцінюючи вірогідність такої поведінки ОСОБА_5 , вдалось дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності здійснення позапроцесуальних дій зазначеною особою.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

За таких обставин, затримання ОСОБА_5 , оголошення підозри та обрання запобіжного заходу щодо нього не суперечить нормам Конституції України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та нормам КПК України.

Під час досудового розслідування зібрано ряд доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 27 - ч.3 ст.368 КК України. Ці докази містяться в: протоколах допиту свідка ОСОБА_7 від 28.03.2025, від 04.04.2025; протоколах проведених негласних слідчих (розшукової) дій; протоколах вручення грошових коштів від 28.03.2025, від 03.04.2025; протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.04.2025.

Санкція ч.5 ст. 27 ч.3ст.368 КК України, за якою в даний час кваліфікуються злочинні дії ОСОБА_5 , передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Проаналізувавши положення даних правових норм, та те, що у випадку доведення вини ОСОБА_5 , у вчиненні вказаного злочину, йому буде призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк мінімум 5 років, а тому спокуса ухилитися від слідства та суду у нього є великою, а це є ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім цього, перебуваючи на волі ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та інших осіб, які в подальшому будуть встановлені, а це є ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій встановлено велику кількість свідків, які на даний час недопитані, однак їх покази є важливими для подальшого досудового розслідування.

У зв`язку із наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та встановлених достатніми доказами ризиків, передбачених ст.177 КПК України, є підстави обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Старший слідчий вважає, що обрання менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вище вказаним ризикам. Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин і у випадку доведення його вини у вчиненні даного кримінального правопорушення йому буде призначено найсуворіший вид кримінального покарання у вигляді позбавлення волі, мінімальним строком 5 років, тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний, з метою уникнення відповідальності за скоєне, буде намагатися переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків. Обрання менш суворих запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя суд, при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків.

Відповідно до ч.4,5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Таким чином розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак з урахуванням суми неправомірної вигоди, яку вимагав та отримав підозрюваний вважаю за необхідне розмір застави визначити у більшому розмірі, наближеному до суми предмету неправомірної вигоди.

Тому старший слідчий просить визначити розмір застави в розмірі 110 (сто десять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 333 080 (триста тридцять три вісімдесят) гривень, для належного виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

В судовому засіданні прокурор Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , старший слідчий СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили його задовольнити з підстав, наведених в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували щодо задоволення клопотання, вважаючи його необґрунтованим, просили суд застосувати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби.

Слідча суддя, розглянувши клопотання, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 12 вищезазначеного Кодексу під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, в сфері кримінального судочинства ризиком розуміється конкретний прояв протидії кримінальному провадженню, що дає підстави застосувати до підозрюваного певний запобіжний захід.

Згідно ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення.

При цьому, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідча суддя виходить не з точки зору доведеності вини підозрюваного, а з точки зору їх допустимості і приходить до висновку, що підозрювана особа могла вчинити злочин за викладених обставин.

Отже, слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, що прийти до висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, так як ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та у випадку доведення його вини, йому буде призначено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк мінімум п`ять років, а тому спокуса ухилитися від слідства та суду у нього є великою. Також ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та інших осіб, які будуть в подальшому встановлені, у кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідча суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Отже, слідчий суддя повинен з`ясувати наявність достатніх даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та відповідно, наявність обставин, які б обґрунтовували застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), то слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Аналізуючи обставини справи, дані про особу підозрюваного, запропоновані законодавцем запобіжні заходи, той факт, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідча суддя приходить до висновку, що в даному конкретному кримінальному провадженні дієвим заходом процесуального примусу попереджувального характеру, застосованим до підозрюваного ОСОБА_5 може бути інший запобіжний захід, більш м`який, ніж тримання під вартою.

З урахуванням зазначених вимог кримінального процесуального закону, враховуючи вагомість наявних доказів, що підтверджують вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 3 ст. 368 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, наявні вищезазначені ризики, зокрема, переховування від органів досудового слідства та суду, даних про його особу, його вік, те, що він має постійне місце проживання в АДРЕСА_2 , раніше не судимий, має на утриманні одну неповнолітню дитину, слідча суддя вважає, що клопотання слід задовольнити частково, обравши щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З врахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя,--

УХВАЛИВ :

Клопотання старшого слідчого задовольнити частково.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Мельниця-Подільська Борщівського району, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше несудимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби на строк два місяці, і заборонити йому залишати житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в нічну пору доби з 21:00 години по 06:00 годину з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора чи суду з місця проживання, тобто АДРЕСА_2 ;

-здати на зберігання в УДМС у Тернопільській області свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали про домашній арешт в нічну пору доби покласти на Тернопільське та Чортківське РУП ГУНП в Тернопільській області.

У разі необхідності строк домашнього арешту може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 Кримінального процесуального кодексу України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під домашнім арештом визначити два місяці, тобто до 03 червня 2025 року включно.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде складено 09 квітня 2025 року.

Слідча суддя : (підпис)

Згідно з оригіналом:

Ухвала набрала законної сили "___"_________________2025 року.

Оригінал ухвали знаходиться в кримінальному провадженні № 0000004 від 06.03.2025.

Слідча суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано «____»___________________2025 року.

Секретар: