печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8586/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2025 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000200 від 26.09.2024, відносно:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Звягель, Житомирської області маючого на утриманні неповнолітню дитину, одруженого, інваліда 3-ї групи, не адвоката, не депутата, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_7 за погодженням з прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000200 від 26.09.2024 відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копія клопотання та матеріалів на його обґрунтування відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України вручені ОСОБА_4 21.02.2025 року о 21 год. 55 хв.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000200 від 26.09.2024, ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

У вказаному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи, за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії, з використанням наданого їй службового становища, предметом якого була неправомірна вигода у великому розмірі, вчиненої повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути вагомою підставою і мотивом для підозрюваного переховуватися від слідства та суду.

На даний час існують ризики того, що він, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та реальність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

У той же час, при визначенні розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваному обов`язків, необхідно врахувати наявність обґрунтованої підозри та вагомість наявних доказів про вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим, а також вагомість доказів, якими підтверджується наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на зазначене, сторона обвинувачення вважає необхідним застосувати положення ч. 5 ст. 182 КПК України та призначити заставу у розмірі 908 400 грн., одночасно поклавши на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8-9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав в ньому зазначених. Сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного, а застава у визначеному слідчим розмірі є помірною для підозрюваної особи з огляду на його матеріальний, майновий стан та достатньою мірою може гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Підозрюваний та його захисники заперечили щодо задоволення клопотання. Захисники зазначили, що стороною обвинувачення не доведені мета застосування запобіжного заходу, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Також вказали щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки ані повідомлення про підозру, ані клопотання про застосування запобіжного заходу, не містять відомостей про конкретні факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення повідомлення про підозру за інкримінованим злочином.

У задоволенні клопотання просили відмовити, але у випадку визнання обгрунтованості підозри, просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши клопотання та дослідивши докази, якими обґрунтовується клопотання, заперечення та докази, якими обґрунтовуються такі документи, які характеризують особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов такого.

Так, слідчим суддею встановлено, що Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000200 від 26.09.2024, ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що полковник ОСОБА_4 проходить військову службу на посаді начальника управління підготовки військ зв`язку та кібербезпеки ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, у ОСОБА_9 , старшого офіцера ІНФОРМАЦІЯ_3 у невстановлений слідством час, проте не пізніше вересня 2024 року, виник протиправний корисливий умисел, спрямований на особисте збагачення, який полягав у пособництві службовим особам ТЦК та СП у наданні «послуг» військовозобов`язаним громадянам України, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, проте не мають дійсного бажання бути призваними та проходити військову службу та, в яких відсутні визначенні чинним законодавством України підстави не підлягати призову на військову службу під час мобілізації; з пособництва через посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 виготовлення військово-облікових документів, що засвідчують факт взяття на військовий облік військовозобов`язаних, а також внесення відповідних відомостей стосовно зазначених осіб до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр), що забезпечує оновлення військово-облікових документів військовозобов`язаних осіб.

За задумами ОСОБА_9 та невстановлених на теперішній час службових осіб ТЦК та СП, які постійно обіймають посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків (функцій), та відповідно до п. 1 примітки до ст. 364, ч. 3 ст. 18 КК України, є службовими особами, реалізація вказаного протиправного механізму під час дії воєнного стану, створила б серед військовозобов`язаних, які мають намір оновити військо-облікові данні та не отримати при цьому повістку про виклик до одного із підрозділів Збройних сил України на зарахування на посаду для проходження подальшої військової служби інформаційний простір, у відповідності до якого останній є так званим «посередником», від визначеного ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 , уповноваженим на вирішення питань щодо оновлення військово-облікових даних та внесення відповідних відомостей щодо останніх до Реєстру, що у свою чергу мало сприяти у системності звернення таких військовозобов`язаних до останнього, а відтак й отримання очікуваних надприбутків від здійснення протиправної діяльності.

Усвідомлюючи, що реалізація такого задуму потребує залучення відповідних співробітників ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_7 , до компетенції яких відносяться вирішення питань щодо виготовлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік громадян України, а також внесення відомостей щодо них до Реєстру, ОСОБА_9 вирішив залучити до нього не встановлених на даний час посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Так, у невстановлений слідством час проте не пізніше вересня 2024 року, ОСОБА_10 , перебуваючи у АДРЕСА_1 , познайомився з ОСОБА_9 та під час розмови повідомив останньому, що чотирьом військовозобов`язаним особам необхідно оновити-військово облікові данні із подальшим внесення відповідних відомостей щодо останніх до Реєстру дані щодо яких не оновлені. При цьому ОСОБА_9 повідомив, що в ІНФОРМАЦІЯ_8 впроваджений механізм, за яким для оновлення даних громадянин України має стати в електронну чергу та записатись на прийом. Після вказаного, по прибуттю до ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України не зможе залишити приміщення без проходження військово-лікарської комісії, за результатами якої вирішується питання щодо його мобілізації, а відтак чотири військовозобов`язані особи, якими є ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 після візиту до ІНФОРМАЦІЯ_4 , будуть мобілізовані у результаті вручення повістки про виклик до одного із підрозділів Збройних сил України та зараховані на посаду для проходження подальшої військової служби. У той же час, ОСОБА_9 зазначив, що має знайомого начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 діючи за попередньою змовою із невстановленими особами вказаної установи за допомогою яких він зможе організувати вирішення вказаного питання, у зв`язку із чим він в змозі вирішити питання щодо оновлення військово-облікових даних, видачі військово-облікових документів та внесення даних стосовно чотирьох військовозобов`язаних осіб до реєстру взамін за надання неправомірної вигоди у сумі 4 000 доларів США, за кожного військовозобов`язаного. При цьому, ОСОБА_9 зауважив, що готівкові кошти ОСОБА_10 має передати особисто йому, які він у подальшому розподілить між іншими залученими ним особами.

24.09.2024, ОСОБА_10 , розуміючи протиправність дій ОСОБА_9 , звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів та почав діяти під їх контролем.

28.01.2025 приблизно о 12 годині за адресою: м. Київ, вул. Пластова (площа Дарницька) ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою із невстановленими на даний час службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення дій з використанням наданого службового становища, діючи повторно, повідомив ОСОБА_10 , що військовозобов`язаному ОСОБА_12 організує оновлення військово-облікових документів у одному із РТЦК Волинської області, оскільки його начальник ОСОБА_4 , є колишнім начальником ІНФОРМАЦІЯ_9 та враховуючи наявність зв`язків із даного регіону він зможе вирішити вказане питання.

При цьому, ОСОБА_9 усвідомлюючи, що реалізувати задумане, що полягало у пособництві службовим особам ТЦК та СП у наданні «послуг» військовозобов`язаним громадянам України, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, проте не мають дійсного бажання бути призваними та проходити військову службу та, в яких відсутні визначенні чинним законодавством України підстави не підлягати призову на військову службу під час мобілізації; з пособництва через посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_5 зможе лише за допомогою свого керівника, а саме начальника управління підготовки військ зв`язку та кібербезпеки ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_4 , у невстановлений час, але не пізніше першої декади лютого 2025 року маючи тісні робочі зв`язки із останнім, залучив його на вчинення спільних дій, як пособника у одержанні неправомірної вигоди для службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_5 , з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення та домовився діяти спільно, залучивши при цьому, за допомогою ОСОБА_4 , інших службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_5 в яких виникне необхідність.

У вказаний період часу, тобто у першій декаді 2025 року, ОСОБА_4 маючи зв`язки в установах ІНФОРМАЦІЯ_11, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 зв`язався із ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_15 та повідомив про необхідність сприяти ОСОБА_9 , що має приїхати до м. Луцьк 07.02.2025 із питання оновлення військово-облікових даних, особам документи яких надасть ОСОБА_9 .

Надалі, 04.02.2025 у ході телефонного дзвінка через мобільний додаток ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_10 , що 06.02.2025 планує виїхати до м. Луцьк з метою вирішення раніше оговореного питання. При цьому ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 та іншими невстановленими на даний час посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 , реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення дій з використанням наданого службового становища, діючи повторно, вказав, що ОСОБА_12 не обов`язково бути присутнім в ТЦК та СП, однак необхідно надати йому для подальшої передачі у м. Луцьк Волинської області оригінали паспорта громадянина України та паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_12

05.02.2025 о 12 год 40 хв за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_9 на виконання заздалегідь розробленого злочинного умислу направленого на одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_4 отримано від ОСОБА_10 документи на ім`я ОСОБА_12 . Разом із цим, ОСОБА_9 дав зрозуміти ОСОБА_10 , що безперешкодне оновлення військово-облікових даних ОСОБА_12 із подальшою видачою тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та внесення даних до Реєстру, без фактичної присутності ОСОБА_12 , буде зроблено виключно за умови надання неправомірної вигоди йому та для подальшої передачі невстановленим службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 8 000 доларів США.

У подальшому, 07.02.2025 о 06 год 57 хв ОСОБА_9 на автомобілі KIA Sportage д.н.з. НОМЕР_1 приїхав на службову парковку ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_3 .

07.02.2025 о 13 год 24 хв під час телефонної розмови ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_10 про необхідність направлення йому засобами мобільного зв`язку фотознімків ОСОБА_12 , так як без них не можливо поставити на облік військовозобов`язаного, у зв`язку з чим ОСОБА_10 через деякий час перекинув засобами мобільного зв`язку вказані фотознімки.

07.02.2025 о 15 год 20 хв ОСОБА_9 приїхав на подвір`я будинку за адресою: АДРЕСА_4 де до автомобіля KIA Sportage д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 присів ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_15 , який отримав документи військовозобов`язаного ОСОБА_12 та повідомим, що оновленням військово-облікових даних, внесенням останнього до Реєстру та виготовленням тимчасового посвідчення військовозобов`язаного буде займатись старший офіцер відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_16

07.02.2025 о 15 год 31 хв ОСОБА_9 на автомобілі KIA Sportage д.н.з. НОМЕР_1 приїхав на територію парковки ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_15 повернувся до вказаної установи разом із документами ОСОБА_12 , який передав вказані документи ОСОБА_16 для оновлення військово-облікових даних, внесення останнього до Реєстру та виготовлення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

07.02.2025 о 17 год 23 хв ОСОБА_9 знаходячись на території парковки ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , за допомогою засобів мобільного зв`язку зателефонував ОСОБА_16 та запитав стосовно готовності документів. Після чого пройшов до службового кабінету НОМЕР_2 ОСОБА_16 , що розташований у вказаній установі де почав очікувати виготовлення військово-облікових документів ОСОБА_12

07.02.2025 о 17 год 53 хв під час телефонної розмови ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 та невстановленими на даний час службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та метою незаконного збагачення, повідомив ОСОБА_10 , що за оновлення військово-облікових даних, внесенням ОСОБА_12 до Реєстру та виготовлення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_12 необхідно передати неправомірну вигоду в розмірі 9 000 доларів США, а не раніше обумовлені 8 000 доларів США, оскільки залишить в ІНФОРМАЦІЯ_10 по 4 000 доларів кожній із двох осіб, які залучені до протиправного механізму а 1 000 доларів залишить собі та ОСОБА_4 за їх послуги. При цьому, ОСОБА_9 наголосив, що рішення необхідно прийняти негайно та він зможе передати власті 8 000 доларів США, які ОСОБА_10 віддасть йому у м. Київ, після повернення. ОСОБА_10 усвідомлюючи, що оригінали документів військовозобов`язаного ОСОБА_12 знаходяться у ОСОБА_9 , в інший спосіб документи не повернути окрім як надати неправомірну вигоду, вирішив на дану пропозицію погодитись.

07.02.2025 о 18 год 30 хв ОСОБА_17 знаходячись в приміщенні службового кабінету НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , без фактичної присутності військовозобов`язаного ОСОБА_12 , тим самим не провівши верифікацію особи, вніс данні до Реєстру стосовно поставлення на облік ІНФОРМАЦІЯ_5 військовозобов`язаного ОСОБА_12 та його оновлення військово-облікових даних, що стало підставою для виготовлення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_12 .

У подальшому, 07.02.2025 ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 та невстановленими на даний час службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 знаходячись у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 передав невстановленим посадовим особам 8 000 доларів США неправомірної вигоди, та отримав тимчасове посвідчення військовозобов`язаного ОСОБА_12 за підписом ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_15

10.02.2025 об 11 год 45 хв ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_6, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та метою незаконного здбагачення, за попередньою змовою із ОСОБА_4 та невстановленими на даний час службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення дій з використанням наданого службового становища передав ОСОБА_10 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного ОСОБА_12 за підписом ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_15 , паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_12 . Після чого ОСОБА_10 , на виконання заздалегідь розробленого злочинного плану ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та невстановлених службових осіб ТЦК та СП передав ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 9 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 10.02.2025 (41,4733 грн за 1 долар США) складає 373 259, 7 грн, що відповідно до примітки 1 ст. 368 КК України є великим розміром.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні пособництва в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи, за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії, з використанням наданого їй службового становища, предметом якого була неправомірна вигода у великому розмірі, вчиненої за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Крім цього, 10.02.2025 об 11 год 45 хв ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_6, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та метою незаконного збагачення, повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_4 та невстановленими на даний час службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 реалізуючи злочинний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення дій з використанням наданого службового становища повідомив ОСОБА_10 , що іншим двом військовозобов`язаним ОСОБА_13 та ОСОБА_14 він організує оновлення військово-облікових документів у ІНФОРМАЦІЯ_10 . При цьому зазначив, що з метою зменшення суми неправомірної вигоди він зможе відвезти останніх на власному автомобілі до вказаної установи, а сума неправомірної вигоди буде складати 5 000 доларів за кожного військовозобов`язаного. У свою чергу ОСОБА_10 вказав, що військовозобов`язаний ОСОБА_13 зможе поїхати із ОСОБА_9 до міста Луцьк, а ОСОБА_14 не має такої можливості, на що ОСОБА_9 , діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_4 та невстановленими на даний час службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди вказав, що за двох військовозобов`язаних сума неправомірної вигоди буде складати 13 000 доларів США, тобто за ОСОБА_13 5000 доларів США та 8000 доларів США за ОСОБА_14 , який фактично не буде присутнім в ІНФОРМАЦІЯ_10 .

В лютому 2025 року ОСОБА_4 маючи зв`язки в установах ІНФОРМАЦІЯ_11, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 зв`язався із ОСОБА_15 в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 та повідомив про необхідність сприяти ОСОБА_9 , що має приїхати до м. Луцьк 19.02.2025 року із питання оновлення військово-облікових даних, особам документи яких надасть ОСОБА_9

19.02.2025 о 17 годині за адресою: АДРЕСА_6 ОСОБА_9 діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_4 та невстановленими на даний час службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 отримав від ОСОБА_10 паспорт громадянина України, паспорти громадян України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_14 та ОСОБА_13 та фотознімки ОСОБА_14 , ОСОБА_13

20.02.2025 о 09 годині ОСОБА_9 на автомобілі KIA Sportage д.н.з. НОМЕР_1 разом із військовозобов`язаним ОСОБА_13 приїхав на території парковки ІНФОРМАЦІЯ_5 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де одразу пройшовши до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 діючи за попередньою змовою із невстановленими на даний час службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 почав займатись оновленням військово-облікових даних ОСОБА_14 та ОСОБА_13

20.02.2025 невстановлена на даний час службова особа ІНФОРМАЦІЯ_5 знаходячись в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , без фактичної присутності військовозобов`язаного ОСОБА_14 , тим самим не проведено верифікацію особи, внесла данні до Реєстру стосовно поставлення на облік ІНФОРМАЦІЯ_5 військовозобов`язаних ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , оновлення військово-облікових даних військовозобов`язаних ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , що стало підставою для виготовлення тимчасових посвідчень військовозобов`язаних на ім`я ОСОБА_14 та ОСОБА_13 .

У подальшому 20.02.2025 ОСОБА_9 діючи умисно, повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_4 та невстановленими на даний час службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 знаходячись в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 отримав від службових осіб вказаної установи два тимчасових посвідчення військовозобов`язаних ім`я ОСОБА_14 та ОСОБА_13 за підписом ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_15

21.02.2025 об 12 годині 40 хвилин знаходячись за адресою: АДРЕСА_7, ОСОБА_9 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та метою незаконного збагачення, за попередньою змовою із ОСОБА_4 та невстановленими на даний час службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 передав ОСОБА_10 два тимчасових посвідчення військовозобов`язаних ім`я ОСОБА_14 та ОСОБА_13 - який в свою чергу на виконання заздалегідь розробленого злочинного плану ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та невстановлених на даний час службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_5 , передав ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 13 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 21.02.2025 (41,4733 грн за 1 долар США) складає 539 110 грн, що відповідно до примітки 1 ст. 368 КК України є великим розміром.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи, за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії, з використанням наданого їй службового становища, предметом якого була неправомірна вигода у великому розмірі, вчиненої повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

21.02.2025 о 17:00 ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

За вказаних вище обставин 21.02.2025 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, раніше не судимому, уродженцю м. Звягель, Житомирської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_5 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджуються зібраними матеріалами досудового розслідування, зокрема:

- протоколами допитів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

- протоколами за результатами проведення НСРД від 28.11.2024, 31.01.2025, 10.01.2025.

- протоколами огляду та вручення грошових коштів від 28.01.2025, 10.02.2025, 21.02.2025;

- протоколами добровільної видачі речей від 10.02.2025,

- допитами свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

- протоколами допиту свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

- протоколами за результатами проведення НСРД від 11.02.2025,

- протоколами за результатами проведення обшуків від 21.02.2025.

Виходячи з наявних в матеріалах даних, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

При цьому, докази на вказаній стадії кримінального процесу на їх допустимість відповідно до ст. 89 КПК України слідчим суддею не оцінюються.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, у сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, копії яких долучені до клопотання.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважаю їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_4 . Крім того, вищенаведені обставини підтверджуються поясненням прокурора наданим під час розгляду цього провадження.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, особу підозрюваного, його вік, сімейний та майновий стан, та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та реальність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження.

Слідчий суддя, з урахуванням матеріалів клопотання та пояснень сторін у судовому засіданні, вбачає наявними ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України з таких підстав.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), підтверджується тим, що ОСОБА_4 , будучи повідомленим про підозру у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки відповідальність за вчинення інкримінованого злочину передбачена у вигляді позбавлення волі. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні), полягає в тому, що, ОСОБА_4 в подальшому може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які вже були та будуть допитані у процесуальному статусі свідків у цьому кримінальному провадженні. Більше того ОСОБА_4 обіймаючи посаду в Збройних силах України, зможе вплинути на військовозобов`язаних які скористались вищевказаною протиправною схемою оновлення військово-облікових даних тому останній матиме можливість вплинути на вказаних осіб щодо зміни показань.

Разом з цим, слід врахувати що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Тобто, ризик впливу на свідків існує на початковому етапі кримінального провадження, як при зібранні доказів, так і до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Зазначені вище обставини також свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Поряд з тим, слідчий суддя зауважує, що ризики, передбачені п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчим у клопотанні та прокурором під час судового розгляду клопотання належним чином не обгрунтовані та не підтверджені жодними доказами.

З огляду на встановлення наявності обґрунтованої підозри, доведеність існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, особу підозрюваного та конкретні обставини правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що будь-який більш м`який запобіжний захід, зокрема і домашній арешт, не зможе запобігти встановленим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , а тому наявні підстави для задоволення клопотання слідчого та застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній розмір застави, а також покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадах, якщо слідчий суддя, суд, встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого, або особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 чи 300 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи те, що застава у зазначених межах 80 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб, не здатна забезпечити виконання підозрюваним, передбачених законом обов`язків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, враховуючи конкретні обставини та тяжкість правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , даних про його особу, ймовірного розміру неправомірної вигоди внаслідок події кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, вважаю із врахуванням принципів розумності і співмірності необхідним вийти за максимальну межу розміру застави, що передбачена п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, та визначити заставу 150 (сто п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 454 200, 00 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) грн., у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти, оскільки на підставі досліджених матеріалів, а внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірною для нього.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 182 КПК України, Такий розмір застави відповідатиме практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Окрім цього, обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з підозрюваними, свідками щодо обставин кримінального провадження; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати у кримінальному провадженні № 0000200 від 26.09.2024, відносно підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 21.04.2025 року.

Строк тримання під вартою підозрюваного обчислювати з моменту його затримання, а саме: 21.02.2025 о 13 год. 51 хв.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 150 (сто п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 454 200, 00 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок:

Отримувач ТУ ДСАУ у м. Києві

ЄДРПОУ банку: 26268059;

р/р UA1012089

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ.

МФО 820172;

Застава за …(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з підозрюваними, свідками щодо обставин кримінального провадження; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 21.04.2025 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, передбачені ч. 8-11 ст. 182 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1