Справа № 372/5675/24
Провадження № 1-кп-388/24
В И Р О К

іменем України

19 грудня 2024 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Обухові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2024 року за №0000257 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гусачівка, Обухівського району, Київської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого водієм в ТОВ «Світанок Плюс», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що у жовтні 2013 року, точної дати та місце в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення тракториста-машиніста на власне ім?я, що надає право керування машинами категорій «A1, А2, В1, В2, В3», з метою його подальшого особистого використання та для пред`явлення за вимогою.

Цього ж місяця (точна дата та час не встановлені), ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у невстановленому в ході досудового місці, діючи умисно, протиправно, з метою підроблення посвідчення тракториста-машиніста та подальшого його використання, усвідомлючи злочинний характер своїх дій щодо пособництва у вчиненні підроблення посвідчення тракториста-машиніста, розуміючи, що процедура отримання посвідчення тракториста-машиніста передбачає здобуття професійної (професійно-технічної освіти за професіями, що передбачають отримання навичок керування машинами відповідних категорій, проходження медичного огляду, складання теоретичних та практичних іспитів екзаменаційній комісії територіального органу Держпродспоживслужби та отримання посвідчення тракториста-машиніста, вступив у злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, щодо виготовлення завідомо підробленого посвідчення тракториста-машиніста на власне ім`я.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 шляхом надсилання повідомлень надав невстановленій особі, свої анкетні дані, а саме: прізвище, ім`я та по-батькові, дату та місце народження, особистий підпис, та фотознімок, а також пообіцяв придбати завідомо підроблене посвідчення водія після його виготовлення.

У подальшому, (точна дата та час в ході розслідування не встановлені), вказана невстановлена особа, у невстановленому під час досудового розслідування місці, умисно виготовила підроблене посвідчення тракториста-машиніста, яке надає право керувати машинами відповідних категорій та видається в установленому законом порядку з дотриманням певної процедури, а саме бланк посвідчення тракториста-машиніста НОМЕР_1 , виданий 20.03.2013 року, Держтехнаглядом в Київській області, яке не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

У жовтні 2013 року (точна дата та час не встановлені), невстановлена досудовим розслідуванням особа, за допомогою служби доставки «Укрпошта» передала ОСОБА_4 підроблене посвідчення, яке не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, а саме бланк посвідчення тракториста-машиніста НОМЕР_1 , виданого 20.03.2013, Держтехнаглядом в Київській області на ім`я ОСОБА_4 , що посвідчує право керування транспортними засобами категорії «A1, А2, В1, В2, В3» для його особистих потреб, за що останній заплатив грошові кошти в сумі 2 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у пособництві підроблення посвідчення тракториста-машиніста, яке видається установою яка має право видавати такі документи, і який надає право керування транспортними засобами, з метою його особистого використання, а саме у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

Окрім цього, 14.08.2024 року о 15 год. 39 хв., ОСОБА_4 , будучи учасником дорожнього руху, як водій транспортного засобу, а саме: комбайну марки «Claas» модель «Tucano 580», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по автомобільній дорозі сполученням «Обухів - Узин», був зупинений працівниками ВРПП Обухівського РУП ГУНП в Київській області. При цьому, під час перевірки документів, надав працівникам ВРПП Обухівського РУП ГУНІ в Київській області завідомо підроблений офіційний документ, а саме посвідчення тракториста-машиніста НОМЕР_1 , виданий 20.03.2013, Держтехнаглядом в Київській області, та виконуючи законну вимогу працівника поліції, щодо надання йому документів на транспортний засіб, достовірно знаючи, що дане посвідчення тракториста-машиніста є завідомо підробленим офіційним документом, усвідомлюючи свої протиправні дії, діючи умисно, з метою створити перед працівникам поліції видимість наявності у нього дійсного посвідчення тракториста-машиніста, яке дає право на керування машинами відповідних категорій і таким чином уникнути адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із порушенням Правил дорожнього руху (ст. 126 КУпАП), надав для перевірки працівникам поліції завідомо підроблений офіційний документ, а саме посвідчення тракториста-машиніста на власне ім`я серії НОМЕР_1 , із його особистими анкетними даними та фотокарткою, яке не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, тобто використав його.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-24/47920-ДД від 27.08.2024, наданий на дослідження бланк посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , виданий 20.03.2013, Держтехнаглядом в Київській області, на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічних бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у використанні завідомо підробленого документу, а саме посвідчення тракториста-машиніста, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає право керування транспортними засобами, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних проступків, які йому інкримінують, визнав у повному обсязі та вказав, що обставини вчинення ним кримінальних проступків в обвинувальному акті викладені правильно. У скоєному щиро розкаюється та просить суворо не карати, обіцяє не скоювати правопорушень. Крім того, заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст.358 КК України у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних проступків знайшла своє повне ствердження у судовому засіданні показами обвинуваченого, який повністю погодився зі всіма доказами, які були зібрані у справі під час досудового розслідування.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних проступків та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення тракториста-машиніста, яке видається установою яка має право видавати такі документи, і який надає право керування транспортними засобами, з метою його особистого використання та у використанні завідомо підробленого документу, а саме посвідчення тракториста-машиніста, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає право керування транспортними засобами.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення не тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 12, ст. 49, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності з моменту його вчинення становить три роки та вже закінчився.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, яке вчинив ОСОБА_4 у жовтні 2013 року, необхідно закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358 КК України суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові №7 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно яких при призначенні покарання суди в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358 КК України суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком, фактичні обставини кримінального провадження, дані про особу винуватого, який раніше не судимий, працевлаштований, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особи винуватого, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу. Вказане покарання відповідатиме ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судових експертиз.

На підставі викладеного та керуючись ст. 49 Кримінального кодексу України, ст.ст.100, 124, 174, 284, 349, 368, 370, 373-374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, - закрити у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп. витрат на проведення експертизи.

Речові докази:

- посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_1 , видане на ім`я " ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 " знищити;

- оптичний DVD-R диск марки «Verbatim» - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1