23.01.2025 Єдиний унікальний № 371/44/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Миронівка

ЄУН 371/44/25

Провадження № 1-кс/371/26/25

Слідчий судя Миронівського районного суд Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача про відмову у задоволенні клопотання та на бездіяльність дізнавача, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, у кримінальному провадженні № 0000113,

В С Т А Н О В И Л А :

Провадження за скаргою відкрито ухвалою слідчої судді від 13 січня 2025 року.

Скарга обґрунтована тими обставинами, що у провадженні сектору дізнання Відділу поліції №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0000113, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 вересня 2024 року за ч. 4 ст. 358 КК України.

26 грудня 2024 року він звернувся до начальника сектору дізнання з клопотанням, в якому просив повідомити про хід досудового розслідування у кримінальному провадженні і про перелік слідчих та інших процесуальних дій, проведених у період з 01 жовтня 2024 року до 30 грудня 2024 року.

08 січня 2025 року в канцелярії Відділу поліції №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області отримав лист від 01 січня 2025 року, додатком до якого була постанова про відмову в задоволенні заяви.

Просив скасувати постанову дізнавача про відмову в задоволенні заяви від 01 січня 2025 року, визнати незаконною бездіяльність дізнавача, яка полягає у відмові надати йому інформації про рух досудового розслідування та проведені процесуальні дії, зобов`язати його надати інформацію про стан досудового розслідування та про перелік слідчих і процесуальних дій, вчинених у період з 01 жовтня 2024 року до 30 грудня 2024 року.

В судове засідання заявник та дізнавач не з`явилися, подали заяви про розгляд скарги без їх участі.

Частина 3 статті 306 КПК України передбачає, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя вважає, що відсутність заявника та дізнавача не є перешкодою для прийняття слідчим суддею відповідного процесуального рішення.

Оцінка змісту скарги та наданих матеріалів вказують на відсутність підстав для задоволення скарги.

Відповідно до частини 1 статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий суддя в порядку, передбаченому КПК України, здійснює повноваження щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 КПК України).

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування.

Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Вказана норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Аналіз норм кримінального процесуального законодавства свідчить, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України, передбачає чотири обов`язкові ознаки:

1) слідчий, дізнавач або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію, 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк, 3) з клопотанням про проведення процесуальної дії звернулася особа, що має на це право; 4) відповідна процесуальна дія слідчим, дізнавачем чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Із системного аналізу положень кримінально-процесуального законодавства висновується, шо обов`язок щодо розгляду клопотань виникає у слідчого і дізнавача, який здійснює досудове розслідування у такому провадженні, та у прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням в конкретному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання Відділу поліцій № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000113, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 вересня 2024 року за ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно з даними наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, заявником у кримінальному провадженні є ОСОБА_3 , який 21 серпня 2024 року звернувся до ВП №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області із заявою про вчиненння кримінального правопорушення.

За змістом долучених до скарги письмових доказів, заявник ОСОБА_3 26 грудня 2024 року звернувся до дізнавача із клопотанням, в якому просив повідомити про хід досудового розслідування у кримінальному провадженні та про перелік слідчих і інших процесуальних дій, проведених у період з 01 жовтня 2024 року до 30 грудня 2024 року. Клопотання було зареєстровано 26 грудня 2024 року за вх №90-К.

Обов`язок слідчого/дізнавача/прокурора розглянути клопотання, що подано особою, якій КПК України надано таке право, передбачено частиною 1 статті 220 КПК України.

Клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав (частина 1 статті 220 КПК України). Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй (частина 2 статті 220 КПК України).

За приписами частини 2 та частини 4 статті 40-1 КПК України, дізнавач уповноважений, зокрема, приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом. Здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, дізнавач є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Стаття 220 КПК України наділяє дізнавача повноваженнями як задовольнити клопотання, так і відмовити (повністю або частково) з винесенням постанови, в якій мають бути викладені мотиви такої відмови.

Отже, з урахуванням нормативних приписів, належними формами реагування на клопотання учасника кримінального провадження, в порядку статті 220 КПК України, є або його задоволення, або винесення мотивованої постанови про відмову у задоволенні клопотання.

Обов`язок розгляду клопотань як загальна умова досудового розслідування є гарантією захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження, оскільки надає їм можливість активно впливати на хід досудового розслідування, а також є однією з гарантій всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження.

Зі змісту клопотання заявника, поданого 26 грудня 2024 року, вбачається, що він клопотав надати інформацію про хід досудового розслідування та вчинені процесуальні дії.

Листом № 39/109/1602/02-2025 від 01 січня 2025 року дізнавач повідомив ОСОБА_3 про те, що його заяву, подану у кримінальному провадженні №0000113, розглянуто, йому скеровано копію постанови про відмову в задоволенні заяви про надання інфрормації про стан досудового розслідування та надання переліку слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.

За змістом постанови про відмову в задоволенні заяви від 01 січня 2025 року, винесеної начальником сектору дізнання Відділу поліції №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні поданої заяви з тих мотивів, що він не є стороною кримінального провадження, має статус заявника у вказаному кримінальному провадженні, кримінальне правопорушення, обставини якого встановлюються дізнавачем, не віднесено до корупційного, заявник не набув статусу викривача.

Згідно наведених правил пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні бездіяльність дізнавача, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, може бути оскаржена в тому числі заявником. А згідно з правилами пункту частини 1 наведеної статті, рішення дізнавача про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржено особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Заявник має право: отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію, отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Якщо заявник є викривачем, то відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» він має право отримувати інформацію про стан досудового розслідування, розпочатого за його заявою чи повідомленням.

Відповідно до примітки до статті 45 КК України, корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього Кодексу.

З огляду на обсяг прав, якими наділений заявник в ході досудового розслідування, визначених частиною 2 статті 60 КПК України, правила статті 220 КПК України, за якими звернутися до дізнавача з клопотанням в усній або письмовій формі можуть сторони кримінального провадження, потерпілий чи учасник процесу, який наділений таким правом (сторона захисту, потерпілий і його представник чи законний представник), а також той факт, що правопорушення, обставини якого встановлюються дізнавачем у кримінальному провадженні №0000113, не віднесено до корупційного та пов`язаного з корупцією, заявник у даній справі ОСОБА_3 не наділений правом отримувати інформацію про хід досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене, а також той факт, що дізнавач прийняв рішення за заявою, слідчий суддя дійшов висновку, що дізнавачем у кримінальному провадженні №0000113 не допущено бездіяльність, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, а прийняте дізнавачем рішення про відмову у задоволенні клопотання відповідає вимогам закону.

Мотиви слідчого про те, що отримувати інформацію заявник не наділений правом саме на даному етапі досудового розслідування, є правильними, з огляду на ті обставини, що в ході досудового розслідування можуть бути встановлені факти, на підставі яких правова кваліфікація кримінального правопорушення може бути змінена.

Відповідно до частини 2 статті 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Зважаючи на приписи наведеної процесуальної норми закону, у задоволенні скарги необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статями 110, 303 307, 369 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача про відмову у задоволенні клопотання та на бездіяльність дізнавача, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, у кримінальному провадженні № 0000113, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 вересня 2024 року за ч. 4 ст. 358 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000113 повернути до Відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1