СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/8814/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської обл., українця, громадянина України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у кримінальному провадженні № 0000131, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2024 року до суду надійшло клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000131, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обгрунтовано тим, що Слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000131 від 29.03.2023, за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше серпня 2022 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території України, спільно та по взаємній згоді з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, організував та очолив стійке об`єднання, визначивши необхідну для досягнення загальної злочинної мети кількість учасників злочинної групи, а також злочинну спеціалізацію вказаної злочинної групи, при цьому, керуючись бажанням спільного здійснення тяжких та особливо тяжких злочинів на території Київської області, корисливою метою яких було протиправне особисте збагачення, шляхом заволодіння чужим майном шляхом шахрайства на території м. Біла Церква Київської області, а саме об`єктами нерухомості, які перебували у приватній та комунальній власності, що відбулося сплановано і під керівництвом ОСОБА_6

ОСОБА_5 , будучи активним учасником організованою ОСОБА_6 групи, та її виконавцем, згідно розподілених ролей, особисто приймав участь у заволодінні чужим нерухомим майном шляхом шахрайства, за вказівкою ОСОБА_6 підшукував та залучав осіб, які виступали в ролі «підставних» власників майна та були присутні у нотаріусів під час укладання угод купівлі-продажу об`єктів нерухомості, виступав в суді у ролі «фіктивного» відповідача по інших об`єктах нерухомості, якими організована ОСОБА_6 група заволоділа шахрайським шляхом, займався процесом підготови квартир для продажу шляхом надання їм «товарного вигляду».

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім домашнього арешту, не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження: матеріалами тимчасового доступу до речей та документів до Сквирського районного суду Київської області відповідно до яких вище зазначене угрупуванням, шляхом надання неправдивої інформації заволоділо квартирами за наступними адресами: АДРЕСА_2 належала ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач ОСОБА_8 до заяви додано держаний акт на право власності на земельну ділянку, яка відповідно до відповіді з Держгеокадастру в Державному земельному кадастрі відсутні- відповідач ОСОБА_9 та у подальшому переоформлена на ОСОБА_8 ; рішення Сквирського районного суду № 376/1888/22 про визнання, у порядку спадкування за законом права власності на квартиру; АДРЕСА_3 належала ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач ОСОБА_10 до заяви додано держаний акт на право власності на земельну ділянку, яка відповідно до відповіді з Держгеокадастру в Державному земельному кадастрі відсутні - відповідач ОСОБА_13 та у подальшому переоформлена на ОСОБА_10 ; рішення Сквирського районного суду № 376/1783/22 про визнання, у порядку спадкування за законом права власності на квартиру; АДРЕСА_4 належала ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач ОСОБА_7 - відповідач ОСОБА_9 та у подальшому переоформлена на ОСОБА_7 ; рішення Сквирського районного суду № №376/1594/22 про визнання, у порядку спадкування за законом права власності на квартиру; АДРЕСА_5 належала ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , позивач ОСОБА_11 до заяви додано держаний акт на право власності на земельну ділянку, яка відповідно до відповіді з Держгеокадастру в Державному земельному кадастрі відсутні - відповідач ОСОБА_7 та у подальшому переоформлена на ОСОБА_11 ; рішення Сквирського районного суду №376/2657/22 про визнання, у порядку спадкування за законом права власності на квартиру; АДРЕСА_6 належала ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , позивач ОСОБА_12 до заяви додано держаний акт на право власності на земельну ділянку, яка відповідно до відповіді з Держгеокадастру в Державному земельному кадастрі відсутні - відповідач ОСОБА_5 та у подальшому переоформлена на ОСОБА_12 ; рішення Сквирського районного суду №376/2662/22 про визнання, у порядку спадкування за законом права власності на квартиру; матеріалами тимчасового доступу до речей та документів до державного реєстратора Гребінківської селищної ради Білоцерківського району Київської області ОСОБА_19 та до державного реєстратора Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області ОСОБА_20 відповідно до яких вилучено оригінали заяв про державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна поданих ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ; показами свідків сусідів, які проживають за адресою: АДРЕСА_7 - ОСОБА_21 впізнає ОСОБА_9 та ОСОБА_22 , ОСОБА_7 не впізнала, ОСОБА_23 впізнає ОСОБА_9 , ОСОБА_22 та ОСОБА_7 ОСОБА_24 впізнала ОСОБА_9 та ОСОБА_22 , ОСОБА_7 не впізнала; показами свідків сусідів, які проживають за адресою: АДРЕСА_8 ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , які показали, що за померлими ніхто не доглядав, та які не бачили позивачів та відповідачів за місцем проживання померлих; показами свідків сусідів, які проживають за адресою: АДРЕСА_9 , ОСОБА_28 (кв. АДРЕСА_10 ) ОСОБА_29 (кв. АДРЕСА_11 ) ОСОБА_30 (кв. АДРЕСА_12 ) ОСОБА_31 (голова ОСББ, заявник по факту смерті), які показали, що за померлими ніхто не доглядав, та які не бачили позивачів та відповідачів за місцем проживання померлих; показами свідків сусідів, які проживають за адресою: АДРЕСА_7 , ОСОБА_32 (кв. АДРЕСА_13 ) ОСОБА_33 (кв. АДРЕСА_14 ) ОСОБА_34 (кв. АДРЕСА_15 ) ОСОБА_35 (кв. АДРЕСА_16 ), які показали, що за померлими ніхто не доглядав, та які не бачили позивачів та відповідачів за місцем проживання померлих; показами свідків сусідів, які проживають за адресою: АДРЕСА_7 , ОСОБА_36 (кв. АДРЕСА_17 ) ОСОБА_37 (кв. АДРЕСА_18 ) ОСОБА_38 (кв. АДРЕСА_19 ), які показали, що за померлими ніхто не доглядав, та які не бачили позивачів та відповідачів за місцем проживання померлих; іншими доказами у їх сукупності.

Строк досудового розслідування спливає -17.01.2025 року, однак 26.11.2024 року стороні захисту надано доступ до матеріалів кримінального провадження та розпочато ознайомлення з ними. Згідно ч. 3 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України не включається у строки досудового розслідування, таким чином строк з 26.11.2024 року по 17.01.2025 року складає 53 дні.

До закінчення строку дії запобіжного заходу закінчити досудове розслідування неможливо, у зв`язку із складністю провадження значною кількістю підозрюваних крім цього потрібно виконати процесуальні дії, які потребують додаткового часу, а саме:виконати вимоги ст. 290, 291 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Результати зазначених слідчих та процесуальних дій мають важливе значення для кримінального провадження, адже можуть бути використані як докази обставин, що встановлюють під час досудового розслідування, а окремі процесуальні дії, які слід виконати, зможуть забезпечити дотримання правої процедури, встановленої КПК України.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України і вказують на вірогідну причетність ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , до вчинення зазначених кримінальних правопорушень, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

Враховуючи зібрані докази вини ОСОБА_5 та відомості, що характеризують особу підозрюваного, орган досудового розслідування приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, аналізуючи ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови). Враховуючи ці обставини, тяжкість вчинених злочинів, існує ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування. Вказані факти свідчать про високу ймовірність дій підозрюваного ОСОБА_5 спрямованих на переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

На підставі викладеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечення його належної процесуальної поведінки, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, характер вчиненого кримінального правопорушення та особу підозрюваного, покурор просит продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні проти клопотання заперечував.

Заслухавши думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ч. 7 ст. 194 КПК України передбачено, що обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000131 від 29.03.2023, за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України.

08.10.2024 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000131 від 29.03.2023 року продовжено до шести місяців тобто до 17.01.2025 року.

14.10.2024 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання строком на два місяці тобто до 14.12.2024 року включно.

Стороні захисту надано доступ до матеріалів кримінального провадження та розпочато ознайомлення з ними.

Відповідно до ст. 177 КПК України, визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Запобіжний захід у виді застави із продовженням строку дії покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на даному етапі досудового розслідування зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та виконання завдань кримінального провадження.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки передбачені ч. 5 та ч. 6 цієї статті можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності, цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, враховуючи наявні докази причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, наявність обґрунтованої підозри, не вирішує питання про доведеність підозрюваній особі вини та остаточність кваліфікації його дій, що є наступними стадіями кримінального процесу.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п. 55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Слідчий суддя погоджується, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі "Ілійков проти Болгарії", в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Доводи захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри слідчий суддя вважає безпідставними, оскільки встановлено, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Інші доводи захисника також не знайшли свого підтвердження.

Так, згідно із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року, «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 , слідчий суддя бере до уваги, що у кримінальному провадженні проведено значний обсяг процесуальних та слідчих дій, проте, закінчити досудове розслідування не представилось можливим, через необхідність виконати вимоги ст. 290, 291 КПК України та скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя дійшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Під час досудового розслідування стороною обвинувачення встановлені та у судовому засіданні прокурором доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи вищевказане та дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема, те, що підозрюваний ОСОБА_5 не порушував застосований до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, прибув на першу вимогу до суду, а також переслідуючи мету захисту інтересів суспільства, які очевидно переважають в даному випадку принцип поваги до особистої свободи, зважаючи, що надані, органом досудового розслідування, докази про причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, враховуючи доведеність в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, беручи до уваги, що у кримінальному провадженні потрібно виконати процесуальні дії, проведення яких потребує значного часу, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 131, 132, 176-178, 180, 181, 184, 186, 193-196, 369-372, 376 КПК України, слідча суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування, тобто до 17 січня 2025 року включно.

Продовжити до 17 січня 2025 року строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора і суду на кожну вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Текст ухвали складено 13.12.2024 року.

Cлідчий суддя ОСОБА_1