Справа №345/6211/24
Провадження № 1-кп/345/385/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2024 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000216 від 22.10.2024 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, розлученого, непрацюючого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше судимого, зокрема, 02.04.2024 ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду змінено вирок Калуського міськрайонного суду від 22.11.2023 в частині покарання, за ст. 389-2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік з накладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 59-1 ч. 2 п.п. 1-3 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 ухилився від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

Вироком Калуського міськрайонного суду від 22.11.2023 ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України, та призначено покарання зі застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді арешту на строк 3 місяці.

02.04.2024 ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду вирок Калуського міськрайонного суду від 22.11.2023 щодо ОСОБА_3 змінено в частині покарання, за ст. 389-2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік з накладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 59-1 ч. 2 п.п. 1-3 КК України.

02.04.2024 ухвала колегії суддів Івано-Франківського апеляційного суду від 02.04.2024 вступила в законну силу.

19.04.2024 ОСОБА_3 поставлений на облік до Калуського РВ філії державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області.

31.05.2024 ОСОБА_3 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді пробаційного нагляду, роз`яснено обов`язки відповідно до ч. 3 ст. 491 Кримінально-виконавчого кодексу України, попереджено про наслідки ухилення від відбування вказаного виду покарання, передбачені ст. 493 Кримінально-виконавчого кодексу України, в тому числі про передбачену законом кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

31.05.2024 ОСОБА_3 встановлено дні реєстрації в Калуському РВ філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області і призначено йому днями явки кожну першу та третю середу кожного місяця.

07.08.2024, 21.08.2024, 04.09.2024, 18.09.2024, 02.10.2024 та 16.10.2024 засуджений ОСОБА_3 не прибув на планові реєстрації до Калуського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області, у зв`язку з чим 04.10.2024 останньому винесено письмові попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України та повторно роз`яснено порядок відбування покарання у виді пробаційного нагляду, а також попереджено про наслідки ухилення від відбування вказаного покарання.

Засуджений ОСОБА_3 згідно з ч. 4 ст. 49-1 КВК України зобов`язаний виконувати визначені законом та покладені судом обов`язки та з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, про що він був належним чином ознайомлений, у тому числі, з порядком відбування призначеного судом покарання.

Однак ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, систематично не виконує покладені на нього судом обов`язки, без поважних причин 07.08.2024, 21.08.2024, 04.09.2024, 18.09.2024, 02.10.2024 та 16.10.2024 не з`явився на планові реєстрації, що свідчить про його ухилення від відбування призначеного згідно з ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 02.04.2024 покарання у виді пробаційного нагляду.

Таким чином засуджений ОСОБА_3 ухилився від відбування призначеного йому ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 02.04.2024 покарання у виді пробаційного нагляду.

Обвинувачений в судовому засіданні вину у вчинені кримінального правопорушення визнав. Пояснив, що перші три рази він не з`являвся в орган пробації, оскільки пошкодив ногу, однак, за медичною допомогою не звертався, лікувався вдома, а перев`язки йому робила сусідка, тому офіційного документа з медичного закладу не має. При цьому, в телефонному режимі він повідомляв представника органу пробації про те, що не може з`явитися. Наступні рази він не з`являвся, оскільки часто по роботі їздить у відрядження за межі області, у зв`язку з чим, не зміг прийти до органу пробації, хоча в телефонному режимі знову повідомляв про неможливість з`явитися.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження фактичних обставин суд обмежив допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорювались, зокрема, доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження, а його неправомірні дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 389 КК України, оскільки він ухилився від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, позицію прокурора.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він згідно з довідками медичних закладів за допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не звертався, має зареєстроване місце проживання, за яким позитивно характеризується, та зареєстрований разом з матір`ю, якій встановлена друга група інвалідності, розлучений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судимий, зокрема, 02.04.2024 ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду, якою вирок Калуського міськрайонного суду від 22.11.2023 змінено в частині покарання, за ст. 389-2 КК України зі застосуванням ст. 69 КК України та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік з накладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 59-1 ч. 2 п.п. 1-3 КК України.

Судом встановлено, що обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі обставини, та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 389 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік. За сукупністю вироків шляхом складання покарання за цим вироком та невідбутого покарання за ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 02.04.2024, призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 4 місяці 4 дні.

Обвинувачений в судовому засіданні просив призначити йому покарання у виді штрафу, оскільки він доглядає за мамою та сплачує аліменти на утримання дітей.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд вважає, що у відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень з урахуванням всіх обставин справи, даних характеризуючих особу обвинуваченого, пом`якшуючих покарання обставин.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого під час та після вчинення протиправних дій, зокрема, визнання ним своєї винуватості, його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, позицію прокурора, враховуючи відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючих покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно обрати покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 389 КК України у мінімальному розмірі та на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 02.04.2024, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Саме таке покарання суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, воно буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, не буде становити особистий надмірний тягар для особи та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Водночас, суд вважає, що наведені вище дані про особу обвинуваченого, його поведінку до, під час та після вчинення кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують його покарання, які були враховані при призначенні покарання, не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та не є достатніми для застосування ст. 69 КК України, і призначення покарання у виді штрафу, однак, стали підставами для обрання мінімального покарання в межах санкції інкримінованої частини статті КК України, в той же час призначення покарання у виді штрафу не буде сприяти досягненню мети покарання.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його визначення на даному етапі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно не накладався. Судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374, 394-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 02.04.2024, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувати, запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: