н/п 1-кс/490/4867/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/4116/24
У Х В А Л А

про скасування арешту майна

30 грудня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.06.2024 року у справі №490/4116/24 (н/п 1-кс/490/2353/2024) у кримінальному провадженні №0000390 від 02.08.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме: ноутбук Lenovo та мобільний телефон Iphone 14 Pro 128 гб.

Зазначає, що ноутбук належить її доньці, а мобільний телефон їй.

Заявник в судовому засіданні клопотання підтримала та просила повернути вилучене майно.

Прокурор в судовому засіданні частково заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що мобільний телефон містить докази вчинення кримінального правопорушення, на підтвердження надав протокол огляду телефону. Стосовно ноутбука, то вважав можливим скасувати накладений арешт, оскільки вказана річ не містить даних щодо вчиненого кримінального правопорушення.

Заслухавши доводи учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, вважаю, що клопотання слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000390 від 02.08.2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.06.2024 накладено арешт на вилучене майно, в ході проведеного 05.06.2024 року обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: Упакування від сім карток з наступними номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_5 , НОМЕР_7 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 поміщено в сейф-пакет № ВУМ2002809; Мобільний телефон марки «Айфон» ІМЕІ: НОМЕР_13 , НОМЕР_14 з сім карткою НОМЕР_15 поміщений в сейф-пакет №ІNZ1062529; Мобільний телефон марки «Айфон» у заблокованому стані, поміщений в сейф-пакет №СRI1168286; Упакування від сім карток з наступними номерами НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 поміщений в сейф-пакет №СRI 1168285; Мобільний телефон марки «Redmi» модель М2006С3LG поміщений в сейф-пакет NPU1524203; Планшет марки «Huawei» Model: AGS-log поміщені в сейф-пакет NPU1524203; Жорсткий диск: Самсунг HD161HJ SS0V3J1KPA00069 160GB поміщено в сейф-пакет № NPU1522885; Ноутбук марки Lenovo G50-45 SPF02TH0B, зарядний пристрій до нього, поміщено в сейф-пакет №ЕХР0416643.

Як вбачається з протоколу огляду предмету від 26.06.2024 року, у вилученому мобільному телефоні Iphone 14 Pro, наявна переписка та фото стосовно можливої причетності власника майна до вчинення кримінальної відповідальності у сфері обігу наркотичних засобів.

Згідно позиції прокурора, вказана річ містить дані, що мають значення для кримінального провадження, та є речовим доказом по справі.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що вказане майно містить відомості, які в подальшому будуть використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, і саме за таких умов може бути виконане завдання, для виконання якого орган досудового розслідування звернувся із клопотанням про накладення арешту на майно.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя дійшов висновку, що на даний час досудове розслідування ще триває, проводяться слідчі (розшукові) дії, збираються докази, що в свою чергу свідчить про те, що потреба у застосуванні арешту цього майна на час розгляду клопотання ще не відпала, в зв`язку з чим клопотання про скасування арешту з мобільного телефону, задоволенню не підлягає

Крім того, ОСОБА_3 вже зверталася з клопотання про скасування арешту вказаного майна та ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.12.2024 в задоволенні клопотання було відмовлено.

Проте, згідно зі ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що із клопотанням про скасування арешту майна, окрім сторони кримінального провадження, а саме підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, може звернутися інший власник або володілець такого майна.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основополож них свобод, будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Так, у справах "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним.

Згідно зі ст.7,16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стосовно арешту ноутбука марки Lenovo G50-45 SPF02TH0B, зарядний пристрій до нього, які поміщено в сейф-пакет №ЕХР0416643, то прокурор вважав можливим скасувати накладений арешт, оскільки вказана річ не містить даних щодо вчиненого кримінального правопорушення.

Таким чином, оскільки не встановлено, що зазначене майно містить інформацію стосовно можливого вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що потреба у збереженні накладеного арешту на вказане вище майно відпала. Подальший арешт майна за відсутності передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання своєю власністю, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, а тому клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню в цій частині.

Керуючись вимогами ст. ст.117,170-173,309,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений в рамках кримінального провадження, №0000390 від 02.08.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме: ноутбук марки Lenovo G50-45 SPF02TH0B, зарядний пристрій до нього, які поміщено в сейф-пакет №ЕХР0416643.

В задоволені інших вимог відмовити.

Відповідно до ст.309 КПК України, ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1