Справа 274/2093/25
Провадження 1-в/0274/401/25

УХВАЛА
Іменем України

10.04.2025 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за заявою про приведення вироку у відповідність до закону засудженого
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Шевченкове Малинського району, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав до засудження за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,
До Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшла заява засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання у державній установі "Райківська виправна колонія (№ 73)", про приведення вироку Брусилівського районного суду Житомирської області від 27.05.2024 щодо нього у відповідність до Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX).
Засуджений в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі.
Прокурор та представник установи також звернулися до суду із заявами про проведення судового засідання без їх участі.
Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду. Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий:
- 09.01.2024 Ленінським районним судом м. Полтави за ч.7 ст.407 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;
- 27.05.2024 Брусилівським районним судом Житомирської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років 1 місяців позбавлення волі. Сума матеріальної шкоди за даним вироком складає 4689,68 грн.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Відповідно положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2023 рік з 01 січня 2023 по 31 грудня 2023 складав 1342 грн. Тобто, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1342 х 2 = 2684 грн.
Згідно з вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 27.05.2024 ОСОБА_3 викрав майно на суму 4689,68 грн, що станом на день крадіжки складає суму, більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше ніж 2684 грн на 2023 рік).
Суд зауважує, що інших вироків відносно ОСОБА_3 ні засудженим, ні установою виконання покарань надано не було.
Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).
Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).
Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, підстави звільнення ОСОБА_3 від покарання, призначеного йому вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 27.05.2024, відсутні, адже вартість майна, за викрадення якого він засуджений вказаним вироком, складає більше двох розмірів неоподаткованого мінімуму доходів громадян.
Керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до вимог чинного законодавства - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом 7 днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1