Справа № 588/2388/24
Провадження № 1-кс/588/447/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2024 року м. Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000331 від 27.12.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Боромля Тростянецького району Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15 частиною 3 статті 152 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

підозрюваний ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене із прокурором Тростянецького відділу Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000331 від 27.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15 частиною 3 статті 152 КК України.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що ОСОБА_4 , вчинив умисне кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи за наступних обставин.

У денний час 27.12.2024 в господарство за місцем проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 до їх спільної бабусі прийшла у гості його неповнолітня двоюрідна сестра ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому про вік неповнолітньої ОСОБА_7 , яка не досягла шістнадцятирічного віку, ОСОБА_4 був достеменно обізнаний, оскільки мав з нею спільних родичів, яких вона регулярно відвідувала, тобто перебував із нею у сімейних відносинах.

Того ж дня, у вечірній час, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_4 пішли гуляти по с. Боромля, при цьому по дорозі ОСОБА_4 пропонував неповнолітній ОСОБА_7 вжити слабоалкогольних напоїв, намагався викликати у неповнолітньої сексуальне збудження, обіймаючи її та цілуючи у губи, проте ОСОБА_7 відмовилась від його пропозицій та вимагала її не чіпати, тобто однозначно заявила про відсутність добровільної згоди на вчинення щодо неї дій сексуального характеру, у зв`язку із чим ОСОБА_4 вирішив її зґвалтувати.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру щодо неповнолітньої особи, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_4 скоротити дорогу додому, та того ж вечора близько 19 години 30 хвилин привів її до зазвичай безлюдної ділянки місцевості поблизу сміттєзвалища на виїзді з с. Боромля в напрямку с. Жигайлівка Охтирського району. У зазначеному місці ОСОБА_4 став висловлювати ОСОБА_7 пропозиції вчинення ним щодо неї дій сексуального характеру та, не реагуючи на її відмови, став її цілувати та обіймати, а коли ОСОБА_7 , намагаючись чинити активний спротив незаконним діям, побігла від нього, стала кричати та кликати на допомогу, ОСОБА_4 , нехтуючи існуючими у суспільстві нормами моралі, нормальним психічним розвитком неповнолітньої, з метою задоволення власної статевої пристрасті, наздогнав потерпілу та, ігноруючи її волю, з метою подолання опору застосував фізичне насильство, зокрема звалив на землю, ліг зверху, закривав їй долонею рота з метою приглушення її криків, та спробував зняти з неї штани з метою подальшого вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої з використанням своїх геніталій та орально, без добровільної згоди потерпілої особи.

Проте, дії ОСОБА_4 були помічені військовослужбовцями в/ч НОМЕР_1 ЗСУ ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які почули крики потерпілої та попрямували до них. В цей час ОСОБА_4 , побачивши їх наближення та зрозумівши неможливість доведення до кінця дій сексуального характеру щодо потерпілої, відпустив її, таким чином не довів кримінальне правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі та не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

27.12.2024 о 21 год. 00 хв. фактично затримано ОСОБА_4 , а о 23 год. 23 хв. слідчим СВ ВП №1 (м. Тростянець) розпочато протокол затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, як особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення.

28.12.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України незакінчений замах на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій та орально, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене щодо неповнолітньої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

Також слідчий зазначив, що підозрюваний є чоловіком віком 24 роки, має задовільний стан здоров`я, неодружений, та являється обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000278 від 06.11.2024 за ч.4 ст. 185, ч.1 ст.263, ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 361 КК України, в межах досудового розслідування якого Тростянецьким районним судом 08.11.2024 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишення місця мешкання у період часу з 21 год. до 6 год. ранку, терміном до 05.01.2025 року включно, що вказує на наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, ОСОБА_4 не має постійного місця роботи чи навчання, у нього відсутні стабільні легальні джерела доходів, не має міцних соціальних зв`язків, у період дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні за тяжкі злочини вчинив кримінальне правопорушення проти статевої недоторканості стосовно своєї неповнолітньої родички, що вказує на наявність ризику того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Також, ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 , оскільки проживає з потерпілою та її законним представником в одному населеному пункті та є їх родичем, а також на свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які виконують службові обов`язки в населеному пункті, де проживає підозрюваний.

Ураховуючи викладене, на думку слідчого на даній стадії досудового розслідування більш м`який запобіжний захід, із урахуванням відомостей про особу ОСОБА_4 не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та не буде запобігати ризикам, визначеним у частині 1 статті 177 КПК України.

Прокурор, що здійснює процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив проти клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але відмовився від надання пояснень.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні також заперечив проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилаючись на те, що підозра ґрунтується лише на показах потерпілої, які не перевірені у судовому засіданні. Також захисник зазначив, що між підозрюваним та потерпілою виникла ігрова ситуація через вживання алкогольних напоїв. У показах свідків відсутня інформація про те, як розвивалася ситуація спочатку. Жодного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не існує. Тому захисник просить відмовити у задоволенні клопотання та розглянути можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу такого як цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши доводи прокурора на підтримку клопотання, підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів.

Згідно із частиною 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим суддею на підставі матеріалів доданих до клопотання установлено, що Відділенням поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000331 від 27.12.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 152 КК України.

Вказане кримінальне провадження розпочато за повідомленням ОСОБА_8 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , про те, що поблизу с. Боромля Охтирського району чоловік намагався зґвалтувати дівчину, якій 14 років. При виїзді на місце події встановлено, що 27.12.2024 близько 19 години 30 хвилин поблизу сміттєзвалища на виїзді з с. Боромля в напрямку с. Жигайлівка Охтирського району ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , намагався зґвалтувати неповнолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосував відносно неї фізичне насильство, проте не довів кримінальне правопорушення до кінця, оскільки його дії були помічені та зупинені військовослужбовцями ЗСУ, які з`явилися неподалік (а.с. 7, 10, 11).

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.12.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий 27.12.2024 о 21 год. 00 хв.

28.12.2024 в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15 частиною 3 статті 152 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні указаного вище кримінального правопорушення на цьому етапі досудового розслідування підтверджується такими матеріалами кримінального провадження: протоколом огляду місця події від 27.12.2024; протоколом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 від 27.12.2024; протоколами огляду речей від 28.12.2024; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.12.2024.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

За таких обставин, вважаю, що додані до клопотання слідчим докази дають підстави для розумної підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому подальше розслідування є виправданим.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, що відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України може бути підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Оцінюючи наявність ризиків, визначених статтею 177 КПК України слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 є особою віком 24 роки, в порядку ст. 89 КК України визнається таким що не має судимості, кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 361 КК України направлено до суду, має задовільний стан здоров`я, неодружений, офіційного місця роботи чи навчання не має. Отже вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений не має стабільного легального джерела доходу та не має міцних соціальних зв`язків.

Також слідчий суддя враховує те, що на даний час досудове розслідування ще триває, не проведено всіх слідчих та процесуальних дій, зокрема не встановлені всі обставини кримінального правопорушення, тому наявний ризик впливу підозрюваного на потерпілу та свідків.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Разом з тим, небезпека того, що підозрюваний буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Враховуючи викладене, вважаю, що обставини, які характеризують підозрюваного, а також обставини інкримінованого ОСОБА_4 злочину, у своїй сукупності свідчать про наявність ризиків того, що у подальшому ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується; незаконно впливати на потерпілу чи свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Отже, доходжу до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможе запобігти названим ризикам.

Застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою буде пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Таким чином, відповідно до частини 1 статті 177 КПК України, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, виконання процесуальних рішень, вважаю, що є підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк у межах строків досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Щодо заперечень захисника вважаю необхідним зазначити, що на цьому етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання винуватості підозрюваного у вчиненні дій, що йому ставляться у вину у повідомленні про підозру.

Визначення правової кваліфікації кримінального правопорушення не є компетенцією слідчого судді під час розгляду слідчим суддею питання про запобіжний захід відповідно до вимог статей 176 - 201 КПК України.

Лише після передачі обвинувального акту до суду в результаті судового розгляду суд, ухвалюючи вирок на підставі оцінки всіх доказів та доводів сторін відповідно до статті 376 КПК України має право прийняти рішення про зміну обвинувачення, визнання частини обвинувачення необґрунтованим, зміну правової кваліфікації або виправдання обвинуваченого.

З огляду на викладене та те, що досудове розслідування триває і його завданням є повне всебічне розслідування та перевірка всіх обставин та версій події, слідчий суддя не бере до уваги доводи сторони захисту про недостатність доказів винуватості підозрюваного у пред`явленому обвинуваченні, яке після завершення досудового розслідування і проведення всіх необхідних слідчих і процесуальних дій може бути змінене.

Відповідно до частини 3 статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України однією із підстав не визначення розміру застави є обвинувачення у вчиненні злочину із застосування фізичного насильства чи погрози його застування.

З огляду на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства, суд вважає за можливе не визначати розмір застави.

Керуючись статями 177, 182, 206, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» строком до 25 лютого 2025 року включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з дня затримання, тобто з 21 год. 00 хв. 27 грудня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно вручити підозрюваному після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється із моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1