Провадження № 1-кп/243/665/2025
Справа № 243/2755/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» квітня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні в залі № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за № 0000100, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 29 березня 2025 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону 04 квітня 2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні немає, не є особою з інвалідністю, військовослужбовець військової служби за контрактом, радіотелефоніста відділення зв`язку польового вузла зв`язку Військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрований та проживає за адресою за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 309 частина 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Дослідивши Обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 309 частина 1 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання та пересилання наркотичного засобу без мети збуту, повністю згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчиненого ним проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України, і у присутності захисника, адвоката ОСОБА_5 , подав до суду письмову Заяву про розгляд Обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

За результатами спрощеного провадження встановлено, що відповідно до Наказу № 346 від 11 грудня 2024 року, командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_4 військовослужбовця військової служби за контрактом призначено на посаду радіотелефоніста відділення зв`язку польового вузла зв`язку Військової частини НОМЕР_1 .

Статтею 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» визначено, що діяння, пов`язані із придбанням, зберіганням, перевезенням, збутом рослин, включених до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (далі Переліку), що здійснюються у порушення порядку, встановленого законодавством про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, є незаконними.

Згідно з вимогами ст.ст. 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» придбання, виготовлення, зберігання, перевезення та пересилання фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених зазначеним Законом, забороняється.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II Переліку згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого № 770 постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, якщо інше не передбачено цим Законом.

Ліцензія на здійснення діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів видається за наявності відповідної матеріально-технічної бази, нормативно-технічної документації, кваліфікованого персоналу, умов для забезпечення обліку та схоронності наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також для забезпечення безпечності такої діяльності.

Згідно з затвердженим Кабінетом Міністрів України «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» (постанова № 770 від 06 травня 2000 року), канабіс віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено.

Згідно з таблицею 1 «Невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01 серпня 2000 року зі змінами, внесеними наказом Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29 липня 2010 року, дії пов`язані з незаконним обігом наркотичного засобу канабісу, розміром від 5,0 г, тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Проте, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення наведених вимог законодавства та нормативно правових актів, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів за наступних обставин.

У зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час воєнного стану, військова частина, де проходить військову службу солдат ОСОБА_4 , дислокується на території Донецької області.

Так, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи її на посаді радіотелефоніста відділення зв`язку польового вузла зв`язку Військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, маючи намір на придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» і ст.ст. 1, 4, 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», 24 березня 2025 року, у денний час доби, більш точної дати та часу під час проведення дізнання, встановити не виявилось можливим, знаходячись за адресою: вул. Космічна м. Запоріжжя, побачив на землі зіп пакет з наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, та у нього виник кримінально протиправний умисел спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу для власного вживання, без мети збуту.

Далі солдат ОСОБА_4 діючи умисно, маючи намір на придбання наркотичного засобу без мети збуту, в порушення ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України в порушення вимог Закону України "Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів" і ст.ст. 1, 4, 7 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», посягаючи на суспільні відносини в сфері обігу наркотичних засобів, підняв із землі та поклав до власної кишені куртки вдягненої на ньому зіп пакет з наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, тим самим незаконно придбав та почав незаконно зберігати наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс для особистого вживання без мети збуту.

Після чого, солдат ОСОБА_4 зі знайденим зіп - пакетом з наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом направився за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим продовжив незаконно зберігати наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс.

В подальшому 25 березня 2025 року, солдат ОСОБА_4 прийшов на Відділення № 68 ТОВ «Нова пошта» за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Володимира Українця, 20, та відправив посилку з зіп - пакетом з речовиною, що є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, на своє ім`я на Відділення № 1 ТОВ «Нова пошта», котра розташована за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Миколаївка, вул. Музична, буд. 15, тим самим здійснив незаконне пересилання наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісу.

Після чого солдат ОСОБА_4 25 березня 2025 року направився до тимчасового розташування Військової частини НОМЕР_1 , де він проходить службу по контракту до с. Рай-Олександрівка Краматорського району Донецької області для виконання бойових завдань.

28 березня 2025 року у денний час доби, більш точної дати та часу під час проведення дізнання, встановити не виявилось можливим, солдат ОСОБА_4 отримав смс-повідомлення про прибуття посилки № 9521 у Відділення № 1 ТОВ «Нова пошта» за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Миколаївка, вул. Музична, буд. 15, всередині якої знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що раніше відправлена його посилка ТТН № 9521, з наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, 29 березня 2025 року, прибула до Відділення № 1 ТОВ «Нової пошти», розташованої за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Миколаївка, вул. Музична, буд. 15, попросив свого командира ОСОБА_6 , її отримати та доставити у розташування військової частини, не повідомивши останньому про її протиправний вміст.

Так, 29 березня 2025 року приблизно о 18 годин 05 хвилин ОСОБА_6 на прохання ОСОБА_4 отримав у Відділенні № 1 ТОВ «Нової пошти», розташованої за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Миколаївка, вул. Музична, буд. 15, посилку на ім`я солдата ОСОБА_4 ТТН № 9521 в середині якої знаходилася наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, та направився для передачі зазначеної посилки солдату ОСОБА_4 .

Далі 29 березня 2025 року приблизно о 18 годин 10 хвилин військовослужбовець ОСОБА_6 був зупинений співробітниками поліції біля будівлі Відділення № 1 ТОВ «Нової пошти», розташованої за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Миколаївка, вул. Музична, буд. 15, для перевірки документів та особистих речей.

29 березня 2025 року, в період часу з 19 годин 33 хвилин по 19 годин 45 хвилин під час проведення огляду посилки на ім`я солдата ОСОБА_4 ТТН № 9521 у військовослужбовця ОСОБА_6 виявлено та вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, (маса у перерахунку на суху речовину складає 7,42 г), який солдат ОСОБА_4 , незаконно придбав, зберігав та пересилав для особистого вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого статтею 309 частина 1 КК України незаконне придбання, зберігання та пересилання наркотичного засобу без мети збуту.

Законом № 2617-VIII внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 1 розділу II « Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII (далі - Закон № 2617-VIII) зазначений закон набрав чинність.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України (в редакції від 1 липня 2020 року) визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого статтею 309 частина 1 КК України.

Санкцією ч. 1 статті 309 КК України передбачено застосування до винної особи покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

З наведеного вбачається, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є кримінальним проступком, відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України.

Підпунктом 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2617-VIII визначено, що з дня набрання чинності цим Законом у кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, що на день набрання чинності цим Законом призначені до судового розгляду чи перебувають на його розгляді, судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог статей 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 2 статті 382 КПК України визначено, що вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Обставини вчинення вказаного кримінального проступку не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчить додана до Обвинувального акту письмова Заява ОСОБА_4 , складена за участю захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 .

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає Обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом Обвинувального акта.

Відповідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

На виконання вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до Обвинувального акту з Клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні додані

- реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000100 від 29 березня 2025 року;

- Розписки підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , про отримання копії Обвинувального акту та копії Реєстру матеріалів досудового розслідування від 03 квітня 2025 року;

- Розписки підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про отримання копії матеріалів дізнання від 03 квітня 2025 року;

- Заява підозрюваного ОСОБА_4 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом Обвинувального акту у спрощеному провадженні, складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 ;

- Протокол роз`яснення підозрюваному права на розгляд Обвинувального акту у спрощеному порядку від 03 квітня 2025 року;

- матеріали досудового розслідування кримінального провадження.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 до суду для участі у судовому засіданні не з`явився, однак надав на адресу суду письмову заяву, в якій зазначив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення він беззастережно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі.

Також, у вказаній Заяві ОСОБА_4 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд Обвинувального акта у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в Заяві ОСОБА_4 вказав, що його згода на розгляд Обвинувального акта у спрощеному провадженні, без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Прокурор направив Клопотання в якому зазначив, що враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, то він згодний з розглядом Обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ст.ст. 381, 382 КПК України та просить суд розглянути кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000100 від 29 березня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого статтею 309 частина 1 КК України у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2617-VIII, та те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, Заяву ОСОБА_4 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і погоджується з розглядом Обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , з урахуванням Заяви та Клопотання інших учасників судового провадження, суд прийшов до висновку, що Обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку визначеному статтями 381-382 КПК України, про що без виходу до нарадчої кімнати було постановлено відповідну Ухвалу.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, керуючись вимогами КПК України щодо особливостей спрощеного провадження стосовно кримінальних проступків, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого статтею 309 частина 1 КК України, доведена, при цьому дії обвинуваченого кваліфіковані вірно.

При обранні виду та міри покарання суд бере до уваги особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений раніше не судимий, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, військовослужбовець військової служби за контрактом, радіотелефоніста відділення зв`язку польового вузла зв`язку Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, солдат, за місцем проходження військової служби характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Згідно з вимогами КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12 червня 2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до кримінальних проступків, характер, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

п.п.2,3 «при призначенні покарання, суди повинні всебічно враховувати фактичні обставини кримінального провадження у їх сукупності та визначати тяжкість конкретних злочинів враховуючи їх індивідуальний ступінь. Визначаючи ступінь тяжкості злочину судам необхідно виходити з особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб, кількість епізодів злочинної діяльності, характер та ступінь наслідків. Отже, ступінь тяжкості злочину визначається характером того діяння, яке було вчинено у конкретному випадку. На неї впливають різні об`єктивні та суб`єктивні обставини, зокрема цінність тих суспільних відносин на які посягає винний, тяжкість наслідків (характер посягання), спосіб посягання форма й ступінь вини наявність або відсутність кваліфікуючих ознак.»

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України « Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.»

Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

З огляду на наведене, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу на користь держави.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України «Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про відшкодування процесуальних витрат у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.

Згідно Довідки Луганського науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, за Висновком № СЕ-19/113-25/2168-НЗПРАП від 31 березня 2025 року проведеної в кримінальному провадженні № 0000100, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 березня 2025 року складають 1591 грн 80 коп.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст.302, 369,370,373,374,381,382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 309 частина 1 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави.

Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України не обирався та не застосовувався.

Стягнути з ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом, радіотелефоніста відділення зв`язку польового вузла зв`язку Військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрований та проживає за адресою за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів по кримінальному провадженню № 0000100, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 березня 2025 року - Висновок експерта № СЕ-19/113-25/2168- НЗПРАП від 31 березня 2025 року, у розмірі 1591 грн 80 коп ( одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна грн. 80 коп).

Речові докази по справі: маса канабісу у перерахунку на суху речовину 7,42 грама, яка долучена до матеріалів кримінального провадження № 0000100, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 березня 2025 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 01 квітня 2025 року, що зберігається у Камері схову при ВП№4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за Квитанцією № 653 - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Вирок постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_7