Справа № 645/5440/23
Провадження № 1-кп/645/67/25
В И Р О К
20 січня 2025 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнилиця, Великобурлуцького району, Харківської області, громадянина України, українця, із середньою світою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 08.07.2010 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого з випробувальним терміном 2 роки;
- 17.01.2013 року Харківським районним судом Харківської області за ч. З ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці; 25.02.2015 року звільненого умовно достроково;
- 12.12.2012 року Сахновщинським районним судом Харківської області за ч. З ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці;
- 14.02.2017 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді громадських робіт терміном 200 годин;
- 04.03.2020 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 25 днів; 14.06.2023 року звільненого по відбуттю покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,-
І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним
Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами), в Україні з 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допомагав своєму сусіду ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , робити ремонт в його квартирі АДРЕСА_2 .
29.08.2023 року перебуваючи за місцем свого мешкання у ОСОБА_3 виник умисел скоїти крадіжку інструменту з квартири АДРЕСА_2 , оскільки йому було відомо, що в квартирі на ніч ніхто не залишається та інструмент ніхто не забирає.
30.08.2023 року приблизно о 02:00 год., ОСОБА_3 шляхом підбору ключа зайшов до квартири АДРЕСА_2 , де у приміщенні квартири побачив болгарку ТМ «Маkitа» моделі «GА9020» в корпусі чорно-синього кольору, якою він вирішив таємно заволодіти.
Крім цього, продовжуючи реалізацію злочинного умислу ОСОБА_3 у приміщенні квартири, яка знаходиться по АДРЕСА_3 , побачив перфоратор «ДніпроМ» моделі «М ПЕ-2613П» 1300 вт., яким вирішив таємно заволодіти.
Після цього, ОСОБА_3 залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2988 гривень 00 копійок.
ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, фактичні обставини вчинення злочину та його правову кваліфікацію не оспорював.
Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що він інколи допомагав своєму сусіду ОСОБА_5 виносити будівельне сміття після ремонту, у зв`язку з чим знав, що квартирі останнього зберігається інстремент. 30.08.2023 року він вирішив викрасти з квартири ОСОБА_5 цей інструмент, скориставшись тим, що у квартирі нікого не було. Підійшовши до вхідної двері потерпілого він відчинив своїм ключом вхідні двері, зайшов у квартиру ОСОБА_5 та викрав болгарку та перфоратор.
В подальшому болгарку він продав знайомому, який проживає по АДРЕСА_3 (точну адресу не пам`ятає), а перфоратор він продав сусіду.
Наступного дня приїхав потерпілий ОСОБА_5 та склав заяву про вчинення ОСОБА_3 крадіжки будівельного інструменту.
Після цього він забрав викрадений інструмент у своїх знайомих та повернув його власнику ОСОБА_5 ..
Обвинувачений наголосив, що вину він визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється, піддав критичній оцінці свої дії. Просив його суворо не карати. Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Потерпілий ОСОБА_5 надав суду заяву, в якій просив розглянути кримінальне провадження за його відсутності, не заперечував проти розгляду кримінального провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи той факт, що обвинувачений визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, які надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо процесуальних витрат та речових доказів, а також матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.
ІІІ. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
ІV. Мотиви суду при призначенні покарання
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до вимог, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до вимог, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку в лікаря-нарколога в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, на обліку в лікаря-психіатра в КНП «Міський психоневрологічний диспансер № 3» ХМР не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, має постійне місце проживання, раніше засуджений, останній раз 04.03.2020 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 25 днів; 14.06.2023 року звільнений по відбуттю покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, його конкретні обставини та наслідки, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання, йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України, та саме таке покарання, на переконання суду, є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого.
При цьому суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому на теперішній час можливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, а тому його можливо звільнити від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні суд покладає на обвинуваченого.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого.
Крім того, суд вважає за необхідне скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.09.2023 року по справі № 645/4731/23 провадження 1-кс/645/1006/23, оскільки подальше його застосування є недоцільним.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд,-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Держави процесуальні витрати в загальній сумі 4541 гривень 00 копійок, які складаються з витрат на проведення:
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від від 07.09.2023 року по справі № 645/4731/23 провадження 1-кс/645/1006/23.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:
- болгарку ТМ «Makita» моделі «GA9020», перфоратор ТМ «ДніпроМ» моделі «М ПЕ-2613П» 1300 вт, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважати повернутими власнику після набрання вироком законної сили;
- ключ від замку, який переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів, повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1