Провадження № 1-кп/201/540/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження №0001124 від 15.07.2024 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Полонне Полонського району Хмельницької області, який має неповну середню освіту, не одружений, утриманців не має, працює неофіційно, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше багаторазово судимого, востаннє:

- 02.06.2016 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 309, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном 3 роки;

- 18.11.2016 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 02.06.2016 року, остаточно призначено покарання за сукупністю вироків в виді 4 років позбавлення волі. Звільнений 12.11.2019 року умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 2 місяці 9 днів;

- 13.10.2020 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 309, 71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 4 місяці; 24.03.2022 звільнився з Кіровоградської ВК № 6 по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

1.Обставини, які встановлені судом

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 14.07.2024 року, в період з 21:30 год. по 23:00 год. більш точний час не встановлений, перебував за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , де останні разом розпивали спиртні напої. В ході вживання спиртних напоїв, раптово на ґрунті виниклих неприязних відносин, внаслідок словесного конфлікту з останнім, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Далі, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи протиправно заподіяти смерть потерпілому, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, 14.07.2024 року у період часу з 21:30 год. по 23:00 год., більш точний час не встановлений, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , з мотивів особистих неприязних відносин, на ґрунті словесного конфлікту з ОСОБА_6 , наніс останньому близько 15 травматичних впливів у вигляді ударів обома руками, стиснутими в кулак, в область голови та шиї, множинну кількість ударів ногами в різні відділи грудної клітини, в поперекову ділянку тіла та по кінцівкам ОСОБА_6 , тим самим наніс тілесні ушкодження у вигляді: одного синця на обличчі, вушних скойках та на всіх поверхнях шиї, десяти саден на обличчі, на лівій бічній поверхні шиї в нижній третині та на задній поверхні шиї в нижні третині, трьох забитих ран голови, крововиливу в товщу м`яких тканин голови, крововиливу під тверду зі стисненням головного мозку з вираженою лейкоцитарною реакцією, утворенням поодиноких макрофагів негативною реакцією Перлса, крововиливу під м`яку мозкову оболонку на всіх поверхнях головного мозку та мозочку з вираженою лейкоцитарною реакцією, утворенням поодиноких макрофагів, негативною реакцією Перлса. Вісім синців на передніх та бічних поверхнях грудної клітини, один синець на задній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, один синець на тильній поверхні лівої кисті, розповсюджуючись на третій палець, один синець на передній поверхні лівого передпліччя в середній третині, один синець на лівій бічній поверхні тазу, один синець на зовнішній поверхні правого передпліччя, розповсюджуючись на кисть та 1-й палець,один синець на внутрішній поверхні правого передпліччя в нижній третині, один синець на задній поверхні правого плеча та передпліччя, сім синців на передній та зовнішній поверхнях правих стегна та коліна. Повні закриті поперечні переломи п`яти ребер ліворуч з крововиливами в навколишні м`які тканини. Повний розгинальний перелом великого рогу щитоподібного хряща праворуч з крововиливами в м`які тканини шиї. Крововиливи в м`які тканини спини та кінцівок:в лівій поперековій ділянці, в лівій сідничній ділянці на межі зі стегном, відповідно вищезазначеним синцям, на задній поверхні лівої гомілки в середній третині, в правій поперековій ділянці, в проекції 1-4-го грудних хребців, на задній поверхні правої гомілки в середній третині, на зовнішній поверхні правого стегна в середній третині.

Тілесні ушкодження в ділянці голови, у своїй сукупності, перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті та мають ознаку тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, внаслідок заподіяння яких ОСОБА_6 помер на місці.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

2.Позиція потерпілого

Представник потерпілого просив винести покарання на розсуд суду.

3.Позиція обвинуваченого

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні злочину повністю та підтвердив його вчинення при викладених вище обставинах, щиро розкаявся у вчиненому, шкодує, просив суд його суворо не карати. Повідомив, що ОСОБА_6 був винен йому кошти, які не віддавав. 14 липня 2024 вони разом випивали, далі між ними виникла суперечка, вони стали битися і далі ОСОБА_3 наніс йому чисельні тілесні ушкодження за обставин, зазначених в обвинувальному акті, які він не оспорює.

4.Докази та процесуальні документи, надані прокурором в обґрунтування висунутого обвинувачення, а також докази надані стороною захисту, які дослідженні в судовому засіданні

Крім визнання ОСОБА_3 своєї вини, його винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у наданих прокурором та досліджених в судовому засіданні доказах, а саме:

- Протокол огляду місця події від 15.07.2024 року (т. 1 а.п. 7-9), згідно якого за адресою: м. Дніпро, вул. В. Винниченка, 1 у кімнаті № 413 у гуртожитку виявлений труп і чисельні РБК, з речей зроблені змиви, відкопійовані пальці рук, вилучені речі;

- Протокол огляду трупа від 15.07.2024 року (т. 1 а.п. 10-20), згідно якого за адресою: м. м. Дніпро, вул. В. Винниченка, 1 у кімнаті № 413 у гуртожитку виявлений труп невідомого чоловіка, вилучені речі, зняті змиви;

- Висновок експерта № 1405/НЕ від 02.08.2024 року (т. 1 а.п. 67-71), відповідно до якого на підставі даних судово-медичної експертизи по факту смерті ОСОБА_6 , при судово-медичній експертизі трупа виявлено:

- один синець на обличчі, вушних скойках та на всіх поверхнях шиї. Десять саден на обличчі, на лівій бічній поверхні шиї в нижній третині та на задній поверхні шиї в нижній третині. Три забитих рани на голові. Крововилив в товщу м`яких тканин голови. Крововилив під тверду мозкову оболонку зі стисненням головного мозку з вираженою лейкоцитарною реакцією, утворенням поодиноких макрофагів, негативною реакцією Перлса. Крововилив під м`яку мозкову оболонку на всіх поверхнях головного мозку та мозочку з вираженою лейкоцитарною реакцією, утворенням поодиноких макрофагів, негативною реакцією Перлса. Вісім синців на передніх та бічних поверхнях грудної клітини; один синець на задній поверхні лівого передпліччя в нижній третині; один синець на тильній поверхні лівої кисті, розповсюджуючись на 3-й палець; один синець на передній поверхні лівого передпліччя в середній третині; один синець на лівій бічній поверхні тазу; один синець на зовнішній поверхні правого передпліччя, розповсюджуючись на кисть та 1-й палець; один синець на внутрішній поверхні правого передпліччя в нижній третині; один синець на задній поверхні правого плеча та передпліччя; сім синців на передній та зовнішній поверхнях правих стегна та коліна. Повні закриті поперечні переломи п`яти ребер ліворуч з крововиливами в навколишні м`які ткацини. Повний розгинальний перелом великого рогу щитоподібного хряща праворуч з крововиливами в м`які тканини шиї. Крововиливи в м`які тканини спини та кінцівок: в лівій поперековій ділянці (1); в лівій сідничній ділянці на межі з стегном (1); відповідно вищезазначеним синцям; на задній поверхні лівої гомілки в середній третині (1); в правій поперековій ділянці (1); в проекції 1-4-го грудних хребців (1); на задній поверхні правої гомілки в середній третині (!); на зовнішній поверхні правого стегна в середній третині (1). Набряк головного мозку. Рідкий стан крові. Крапкові крововиливи під плевру легень та епікард.

Смерть його настала від внутрішньочерепної травми з крововиливами під оболонки головного мозку, яка ускладнилась набряком головного мозку, що підтверджено даними судово-медичної експертизи групу та судово-гістологічного дослідження. Можна вважати, що смерть його настала за 7-9 годин до огляду трупа.

Всі виявлені при експертизі трупа тілесні ушкодження утворились за 3-12 годин до настання смерті, від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий (такі). Тілесні ушкодження в ділянці голови, у своїй сукупності, перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті та згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (наказ МОЗ України № 6, від 17.01.1995 р ), п. 2.1.1, мають ознаки ТЯЖКИХ за ознакою небезпеки для життя. Тілесні ушкодження на грудній клітині ліворуч та в ділянці шиї, які супроводжувались переломами ребер та щитоподібного хряща, в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають, згідно вищезазначених правил, мають ознаки СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я. Всі інші тілесні ушкодження в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають та згідно вищезазначених правил мають ознаки ЛЕГКИХ, як такі, що не супроводжувались розладом здоров`я.

При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа виявлений етиловий спирт у концентрації 2,04%о, що стосовно живих осіб може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння. Не виявлені: метиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти.

- Висновок експерта № 1405НЕ/751 від 02.08.2024 року (т. 1 а.п. 132-136), відповідно до якого:

- всі виявлені при експертизі трупа тілесні ушкодження утворились від дії предмету або предметів, які мали властивості тупого твердого, більш детально встановити характер травмуючого предмету або предметів, в даному випадку, неможливо, тому шо виявлені ушкодження не несли в собі індивідуальних ознак травмуючого предмету.

- всі виявлені при експертизі трупа тілесні ушкодження утворились від дії предмету або предметів, які мали властивості тупого твердого, що не виключає їх утворення від дії кінцівок людини, однак локалізація тілесних ушкоджень вказує на те, що травматичні впливи потерпілому було завдано по голові, тулубу та кінцівкам потерпілого.

- враховуючи характер та локалізацію виявлених ушкоджень, можна вважати, що травматичні впливи потерпілому було завдано саме в ті ділянки тіла, де виявлені тілесні ушкодження. Встановити детальний напрямок дії травмуючої сили на тіло потерпілого, в даному випадку, неможливо.

- морфологічних ознак хронічних захворювань при експертизі трупа не виявлено.

- враховуючи характер та локалізацію виявлених ушкоджень, можна вважати, що після їх утворення потерпілий був здатен здійснювати самостійні дії до моменту втрати свідомості.

- Висновок експерта № 1570/2395-БД від 24.09.2024 року (т. 2 а.п. 50-52), відповідно до якого із зразка крові ОСОБА_3 отримані препарати ДНК і встановлений їх генотип;

- Протокол огляду речей від 16.07.2024 року (т. 1 а.п. 74-76), за яким оглянуто та вилучено речі у ОСОБА_3 (у т.ч. шорти і майка);

- Висновок експерта № 1571/2396-БД від 24.09.2024 року (т. 2 а.п. 64-67), відповідно до якого на дослідження експерту надані шорти і майка, які вилучені у ОСОБА_3 . Проведений молекулярно-генетичний порівняльний аналіз виявив співпадання генотипу досліджених слідів крові на шортах з генотипом потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проведений молекулярно-генетичний порівняльний аналіз виявив співпадання переважаючого генотипу змішаних з кров`ю слідів на майці з генотипом потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і мінорного генотипу з генотипом підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ДНК слідів крові на шортах та переважаюча ДНК слідів з кров`ю на майці може походити від потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ймовірністю не менше 99,99999966%. Частота поширення подібної комбінації генетичних ознак складає 0,34-10-18. Це означає, що вказана комбінація генетичних ознак зустрічається у 0,34 чоловіків на квінтильйон;

- Протокол проведення слідчого експерименту від 11.09.2024 року (т. 2 а.п. 87-97) за участю підозрюваного ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_5 , двох понятих, спеціаліста, із застосуванням технічних засобів фіксації, відповідно до якого ОСОБА_3 розповів про обставини вчинення ним злочину, продемонстрував механізм нанесення ударів потерпілому;

- Висновок експерта № 1405не/988 (додатковий) від 17.09.2024 року (т. 2 а.п. 102-103), відповідно до якого враховуючи кількість, характер та локалізацію виявлених при експертизі трупа тілесних ушкоджень та те, що під час слідчого експерименту підозрюваний вказує близько 15 травматичних впливів в ділянку голови та шиї, множинні удари ногами в різні відділи грудної клітини, в поперекову ділянку тіла потерпілого та по його кінцівкам, не виключено, що виявлені при експертизі трупа ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитись за обставин, на які вказує підозрюваний ОСОБА_3 під час слідчого експерименту від 17.09.2024.

5.Оцінка Суду

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011 р.) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А., заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Так, ОСОБА_3 підтвердив, що 14.07.2024 року в період з 21:30 год. по 23:00 год. перебував за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Винниченко, буд. 1, корпус №1, в кімнаті №413 разом із ОСОБА_6 , де разом розпивали спиртні напої. В ході вживання спиртних напоїв, раптово на ґрунті виниклих неприязних відносин, внаслідок словесного конфлікту з останнім, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Далі, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи протиправно заподіяти смерть потерпілому, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, 14.07.2024 року у період часу з 21:30 год. по 23:00 год. з мотивів особистих неприязних відносин, на ґрунті словесного конфлікту з ОСОБА_6 , наніс останньому багато тілесних ушкоджень, які призвели до його смерті.

Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_3 розповів про обставини вчинення ним злочину, продемонстрував механізм нанесення ударів потерпілому. Висновком експерта № 1405не/988 (додатковий) від 17.09.2024 року не виключено, що виявлені при експертизі трупа ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитись за обставин, на які вказав ОСОБА_3 під час слідчого експерименту.

Експерт, досліджуючи шорти і майку, які вилучені у ОСОБА_3 , провів молекулярно-генетичний порівняльний аналіз виявив співпадання генотипу досліджених слідів крові на шортах з генотипом потерпілого ОСОБА_6 . Проведений молекулярно-генетичний порівняльний аналіз виявив співпадання переважаючого генотипу змішаних з кров`ю слідів на майці з генотипом потерпілого ОСОБА_6 і мінорного генотипу з генотипом підозрюваного ОСОБА_3 . ДНК слідів крові на шортах та переважаюча ДНК слідів з кров`ю на майці може походити від потерпілого ОСОБА_6 з ймовірністю не менше 99,99999966%., вказана комбінація генетичних ознак зустрічається у 0,34 чоловіків на квінтильйон.

Всі досліджені судом докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що дії ОСОБА_3 , які виразилися у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, вірно і його вина доведена в повному обсязі зібраними і дослідженими судом доказами.

6.Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений був осудний у розумінні ст. 19 КК України.

Так, відповідно до висновку судово - психіатричного експерта № 434-к від 08.08.2024 року (т.1 а.п. 198-200) ОСОБА_3 в період інкримінованому йому діяння будь-який психічний розлад не виявляв і в даний час не виявляє. У період інкримінованому йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. У теперішній час він також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , та попередження вчинення нових злочинів, суд приймає до уваги роз`яснення, надані в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання", за якими суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Крім того, суд враховує положення ст. 9 Конституції України, ч. 2 ст. 8 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких суди при розгляді справ зобов`язанні застосовувати положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику ЄСПЛ, як джерела права.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції кожному гарантовано право на справедливий суд.

Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченому покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі №1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який, виходячи з положень ч. 6 ст. 12 КК України, віднесено законом до категорії особливо тяжкого злочину.

Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому суд відносить рецидив.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд також враховує особу обвинуваченого, а також те, що він багаторазово судимий, не одружений, утриманців не має, працює неофіційно, має неповну середню освіту, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про особу обвинуваченого, думки прокурора і представника потерпілого, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів є покарання у вигляді позбавлення волі.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Суд переконаний, що за викладених вище обставин кримінального провадження та особи засудженого таке призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

При цьому підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

7.Вирішення цивільного позову

Цивільний позов в справі не заявлявся

8.Вирішення питання про долю речових доказів

Судом вирішується питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України, яка відповідно передбачає, що питання про долю речових доказів і документів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження в тому випадку, якщо такі речові докази або документи були надані суду.

9.Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

17.07.2024 слідчим суддею ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який в подальшому неодноразово судом продовжений і на дату винесення цього вироку він перебуває під вартою без визначення розміру застави.

Тому з огляду на призначене покарання до набрання вироком законної сили вказаний запобіжний захід слід залишити незмінним.

Початок строку відбуття призначеного покарання обчислювати з 20.02.2025 року, зарахувавши йому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України до строку відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 17.07.2024 по 19.02.2025 (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати в розмірі 1514,56 грн у зв`язку із проведенням судової експертизи (висновок експерта № СЕ-19/104-24/35361-Д від 02.09.2024 року), які слід стягнути із обвинуваченого (т. 2 а.п. 33).

Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

ОСОБА_3 початок строку відбуття призначеного покарання обчислювати з 20.02.2025 року, зарахувавши йому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України до строку відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 17.07.2024 по 19.02.2025 (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до набрання вироком законної сили - залишити незмінним.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 1514,56 грн.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази:

- особисті речі вбитого ОСОБА_6 , а саме: 400 грн, візитниця, які передані до камери зберігання речових доказів СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 2242 від 15.07.2024 повернути його спадкоємцю (у випадку такого звернення), а до цього зберігати в камері зберігання речових доказів до їх знищення, крім 400 грн, які звернути в дохід держави (т. 1 а.п. 21-23);

- банківську картку, яка передана до камери зберігання речових доказів СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 2242 від 15.07.2024 знищити (т. 1 а.п. 21-23);

- паспорт на ім`я вбитого ОСОБА_6 , який переданий до камери зберігання речових доказів СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 2242 від 15.07.2024 передати до органу міграційної служби (т. 1 а.п. 21-23);

- бильце від дивану, щіточку для вій, які передані до камери зберігання речових доказів СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 2242 від 15.07.2024 знищити (т. 1 а.п. 21-23);

- три сліди папілярних візерунків, дактилоскопічна карта на ім`я ОСОБА_6 , які передані до камери зберігання речових доказів СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 2242 від 15.07.2024 знищити (т. 1 а.п. 21-23);

- зрізи, змиви, осади, фрагменти марлі, які передані до камери зберігання речових доказів СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 2276 від 29.08.2024 знищити (т. 1 а.п. 186-188);

- ліпкі стрічки, відрізи, дактилоскопічна картка, які передані до камери зберігання речових доказів СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 2259 від 10.09.2024 знищити (т. 2 а.п. 43-45);

- зразок крові ОСОБА_3 , який переданий до камери зберігання речових доказів СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 2277 від 26.09.2024 знищити (т. 2 а.п. 68-70);

- одну пара капців, спортивні шорти, футболку, які вилучені у ОСОБА_3 і передані до камери зберігання речових доказів СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 2277 від 26.09.2024 зберігати в камері зберігання речових доказів до їх знищення в порядку чинного законодавства (т. 2 а.п. 68-70).

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя ОСОБА_1