ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6161/21 Номер провадження 11-кп/814/425/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора захисників обвинуваченихОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0000028 за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_20 , її захисника ОСОБА_8 та прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 10 травня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_14 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, з вищою освітою, непрацююча, розлучена, несудима,

визнана винуватою та засуджена за ч. 2 ст. 309 КК України 1 рік 1 місяць позбавлення волі.

Крім того, ОСОБА_14 визнана невинуватою та виправдана за ч.2 ст.305, ч.2 ст.306, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.307, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.311, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.313 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки не доведено, що в її діянні є склад кримінальних правопорушень.

ОСОБА_19 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, з середньою освітою, непрацюючий, розлучений, маючий неповнолітню дитину, судимий,

визнаний винуватим та засуджений за ч.2 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі.

Крім того, ОСОБА_19 визнаний невинуватим та виправданийза ч.2 ст.305, ч.2 ст.306, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.307, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.311, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.313 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки не доведено, що в його діянні є склад кримінальних правопорушень.

ОСОБА_15 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та мешканець АДРЕСА_3 , громадянин України, з вищою освітою, одружений, маючий двох неповнолітніх дітей, працюючий викладачем коледжу, несудимий,

визнаний невинуватим та виправданий зач.2 ст.306, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.307, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.311, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.313 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки не доведено, що в його діянні є склад кримінальних правопорушень.

ОСОБА_16 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка та мешканка АДРЕСА_3 , громадянка України, з вищою освітою, маюча двох неповнолітніх дітей, працююча вчителем гімназії, несудима,

визнана невинуватою та виправдана за ч.2 ст.306, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.307, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.311, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.313 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки не доведено, що в їх діянні є склад кримінальних правопорушень.

ОСОБА_17 ,

ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець та мешканець АДРЕСА_4 , громадянин України, з середньою освітою, розлучений, непрацюючий, судимий,

визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст.309 КК України на два роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком волі, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2022 року та остаточно засуджений на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Крім того, ОСОБА_17 визнаний невинуватим та виправданий за ч.2 ст.306, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.307, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.311, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.313 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки не доведено, що в його діянні є склад кримінальних правопорушень.

ОСОБА_18 ,

ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець та мешканець АДРЕСА_5 , громадянин України, з середньою освітою, непрацюючий, розлучений, на підставі ст.89 КК України такий, що не має судимості,

визнаний невинуватим та виправданий за ч.2 ст.306, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.307, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.311, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.313 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки не доведено, що в його діянні є склад кримінальних правопорушень.

ОСОБА_20 ,

ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженка с. Ясне Новгород-Сіверського району Чернігівської області, зареєстрована в АДРЕСА_6 , громадянка України, з середньою освітою, непрацююча, розлучена, маюча неповнолітню дитину, щодо якої позбавлена батьківських прав, судима,

визнана винуватою та засуджена:

- за ч.1 ст.309 КК України на 2 роки обмеження волі;

- за ч.2 ст.311 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70, ст.72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно засуджена на 6 років позбавлення волі.

Крім того, ОСОБА_20 визнана невинуватою та виправдана за ч.2 ст.306, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.307, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.311, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.313 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки не доведено, що в їх діянні є склад кримінальних правопорушень.

ОСОБА_21 ,

ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженка та мешканка АДРЕСА_7 , громадянка України, з середньою освітою, працююча мийником на СТО, незаміжня, маюча двох неповнолітніх дітей, несудима,

визнана невинуватою та виправданаза ч.2 ст.306, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.307, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.311, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.313 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки не доведено, що в їх діянні є склад кримінальних правопорушень.

Постановлено стягнути на користь держави витрати за проведення судових експертиз, з обвинувачених:

- ОСОБА_20 - в сумі 4903,50 грн;

- ОСОБА_17 - в сумі 10133,90 грн;

- ОСОБА_14 та ОСОБА_19 - в сумі 2942,10 грн, в рівних частках, тобто по 1471,05 грн, з кожного.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно з вироком, обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 та ОСОБА_20 визнані винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

1. 23 липня 2020 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_20 в АДРЕСА_8 , виявлено та вилучено: полімерний шприц з рідиною, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, масою в перерахунку на метамфетамін-основу 0,05181г; полімерний шприц з рідиною, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою в перерахунку на амфетамін-основу 0,000457г та метамфетамін, масою в перерахунку на метамфетамін-основу 0,000571г, які обвинувачена незаконно зберігала для особистого вживання без мети збуту.

2. 23 січня 2021 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_20 , перебуваючи в приміщенні ТЦ «Метрополітен» в м. Полтава по вул. Гоголя, 36, умисно, повторно, згідно отриманого раніше на свій абонентський номер НОМЕР_1 замовлення від особи під вигаданими анкетними даними « ОСОБА_22 » на збут наркотичних засобів на суму 900 грн, отримала від нього ці грошові кошти, після чого біля будинку АДРЕСА_10 збула йому дванадцять пігулок, що містять псевдоефедрин - прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю, масою в перерахунку на суху речовину 1,43 г.

3. 08 лютого 2021 року о 18 год. 30 хв. ОСОБА_20 в приміщенні готелю «ІНФОРМАЦІЯ_9» в АДРЕСА_11, повторно, таким же способом отримала від « ОСОБА_22 » 1350 грн, після чого, перебуваючи за місцем свого мешкання в АДРЕСА_8 , незаконно збула йому вісімнадцять пігулок, що містять псевдоефедрин - прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю, масою в перерахунку на суху речовину 1,87164 г.

4. 24 березня 2021 року під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_20 виявлено та вилучено саморобний пристрій для куріння, на поверхні якого виявлено нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - екстракту канабісу, масою у висушеному стані 0,039 г; медичний шприц, заповнений рідиною, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін масою 0,02150 г; електронні ваги, на поверхні яких виявлено псевдоефедрин - прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю та метадон, віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, кількісний вміст яких не визначали, у зв`язку з малою кількістю наданої на дослідження речовини, які обвинувачена повторно, незаконно, зберігала для особистого вживання без мети збуту.

5. Того ж дня під час обшуку за місцем мешкання обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_19 в АДРЕСА_9 , виявлено та вилучено саморобний пристрій для куріння із нашаруванням екстракту канабісу, який є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, масою у висушеному стані 0,775 г, а також особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 0,746г та 1,595г відповідно, які останні, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, незаконно зберігали для особистого вживання без мети збуту.

6. Того ж дня під час обшуку за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_17 в АДРЕСА_4 , виявлено та вилучено таблетку в пластиковому футлярі, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою в перерахунку на суху речовину 0,019 г; чотири таблетки, які містять сильнодіючий лікарський засіб за міжнародними непатентованими або загальноприйнятими назвами - димедрол (в твердій формі), масою 0,199 г, одну таблетку, яка містить сильнодіючий лікарський засіб за міжнародними непатентованими або загальноприйнятими назвами - зопіклон, масою 0,00733 г; емальовану миску з пластиковою трубкою з ковпачком, на поверхнях яких виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований, масою у висушеному стані 0,0017 г; метамфетамін, віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено, масою в перерахунку на суху речовину 0,00015 г; медичні шприци, в яких міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено - метамфетамін, масою в перерахунку на метамфетамін - основу 0,04323 г та 0,03358 г відповідно; металеву ложку та електронні ваги, на поверхнях яких виявлені сліди прекурсору, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - ефедрину, а також гумову пробку, на поверхні якої виявлені сліди психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфетаміну та прекурсору, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - ефедрину, масу яких в кожному випадку не визначали, у зв`язку з тим, що маса речовини нижча за нижню границю зважування використаних ваг, які останній умисно, незаконно зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 обвинувачувались у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

Обвинувачена ОСОБА_14 наприкінці листопада 2019 року, перебуваючи за місцем свого мешкання, умисно, переслідуючи мету протиправного збагачення, створила організовану групу для спільного заняття злочинною діяльністю на тривалий період, завданнями і метою існування якої було налагодження постачання до м. Полтави прекурсорів у особливо великих розмірах, з використанням їх для виготовлення психотропних речовин, та подальший збут прекурсорів та психотропних речовин у м. Полтаві через розгалужену мережу з метою незаконного збагачення учасників групи, що у подальшому стало єдиним джерелом їх доходів. Відповідний розподіл доходів, отриманих злочинним шляхом, визначався в рівних долях, незалежно від виконуваних функцій.

До складу групи обвинувачена ОСОБА_14 залучила непрацюючих мешканців м. Полтави, з якими вона підтримувала дружні відносини тривалий час, а саме: ОСОБА_19 , який став її співмешканцем, у березні 2020 року - ОСОБА_17 , у червні 2020 року - ОСОБА_20 , в січні 2021 року - ОСОБА_18 і ОСОБА_21 , а також з січня 2020 року - ОСОБА_15 , викладача хімії «Запорізького медичного фахового коледжу» та його дружину ОСОБА_16 - лаборантку цього навчального закладу.

У процесі спільної злочинної діяльності між усіма обвинуваченими були налагоджені та узгоджені тісні довірливі психологічні стосунки, які трансформувались в спеціальні загальні правила поведінки та стійку злочинну діяльність як учасників організованої групи.

Ієрархічна побудова організованої групи базувалась на злочинному авторитеті ОСОБА_14 , як особи, що має характерні здібності лідера, її зв`язки з особами, які забезпечували постачання пігулок з псевдоефедрином, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю, шляхом переміщення через митний кордон України поза митним контролем та з приховуванням від митного контролю.

Учасники організованої групи усвідомлювали суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачали суспільно небезпечні наслідки та бажали їх настання, переслідуючи корисливі мотиви та мету власного збагачення за рахунок здоров`я людей.

ОСОБА_14 розробила план вчинення злочинів, надавала вказівки, розподіляла ролі, здійснювала загальне керівництво діяльністю групи. З метою конспірації визначила дистанційний спосіб керування діями учасників групи за допомогою мобільного телефону та обрала два шляхи постачання прекурсорів до м. Полтава - шляхом виготовлення псевдоефедрину ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в хімічній лабораторії коледжу та шляхом переміщення через митний кордон України поза митним контролем та з приховуванням від митного контролю пігулок, які в собі містять псевдоефедрин, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю.

При цьому встановила правило, за яким обидва шляхи надходження до м. Полтава прекурсорів здійснювались через відділення ТОВ «Нова пошта» в м. Полтава, отримувачами призначила ОСОБА_17 та ОСОБА_21 , а відправлення здебільшого відправлялись та надходили на абонентські номери НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , дані власників яких були ОСОБА_14 вигадані та надані постачальникам.

ОСОБА_14 визначила, що створена нею група буде здійснювати збут у м. Полтаві прекурсорів у вигляді пігулок, а також психотропних речовин метамфетамін та амфетамін, які ОСОБА_17 виготовляв за місцем свого мешкання з прекурсорів, які в свою чергу виготовляли ОСОБА_15 та ОСОБА_16 за місцем своєї роботи.

При цьому, отримані у відділеннях ТОВ «Нова пошта» пігулки, ОСОБА_18 та ОСОБА_21 залишали у визначених для місцях - «закладках» для їх отримання ОСОБА_20 , а подальше зберігання здійснював ОСОБА_17 за місцем свого проживання та видавав їх ОСОБА_20 для збуту після оплати споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківські картки обвинуваченої ОСОБА_14 .

ОСОБА_14 у 2019 року знайшла осіб, які займались збутом наркотичних засобів, психотропних речовин через створені ними в месенджерах інтернет магазини, зокрема в Київській та Запорізькій областях, та налагодила постачання пігулок, які містять псевдоефедрин, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю, шляхом переміщення через митний кордон України поза митним контролем та з приховуванням від митного контролю.

З цими невстановленими особами ОСОБА_14 домовилась про постачання на постійній основі психотропних речовин та прекурсорів у особливо великих розмірах за оптовою ціною, визначивши спосіб їх придбання та оплати (шляхом перерахування грошових коштів на банківські рахунки) та спосіб отримання - поштовими відправленнями через ТОВ «Нова пошта» в відділеннях м. Полтави.

ОСОБА_14 та ОСОБА_19 надали вказівку та грошові кошти ОСОБА_17 на придбання відповідних предметів (поліетиленові пакети для фасування прекурсорів, електронні ваги для зважування), інгредієнтів для виготовлення психотропної речовини з виготовленого та відправленого ОСОБА_15 та ОСОБА_16 прекурсору - псевдоефедрину.

ОСОБА_14 підтримувала зв`язок з ОСОБА_15 і ОСОБА_16 та вирішували питання щодо обсягів виготовлення та відправки прекурсорів до м. Полтави на її ім`я, а також ОСОБА_23 НОМЕР_11 , а перерахування частки отриманого прибутку від здійснення незаконної діяльності ОСОБА_14 здійснювала з банківського карткового рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_12 , належного ОСОБА_23 на банківський картковий рахунок обвинуваченій ОСОБА_16 .

Після реалізації психотропних речовин та прекурсорів ОСОБА_14 здійснювала розподіл отриманих грошових коштів між учасниками організованої групи.

Виконавець - обвинувачений ОСОБА_19 , будучи активним членом організованої групи, приймав участь у збуті психотропних речовин наркозалежним особам м. Полтави; керував разом з ОСОБА_14 діями ОСОБА_17 , ОСОБА_20 ; підшукав на роль виконавців ОСОБА_18 і ОСОБА_21 та контролював їх дії; отримував свою частку доходу від збуту заборонених речовин.

Виконавець - обвинувачений ОСОБА_17 , будучи активним членом організованої групи, приймав участь у підготовці до вчинення кримінальних правопорушень та вчиняв їх, за вказівкою ОСОБА_14 та ОСОБА_19 займався незаконним виготовленням психотропних речовин, зберігав їх та видавав ОСОБА_20 для передачі споживачам; отримував свою частку доходу від збуту заборонених речовин.

Виконавець - обвинувачена ОСОБА_20 , будучи активним членом організованої групи, за вказівкою ОСОБА_14 та ОСОБА_19 приймала дзвінки від споживачів на номер мобільного телефону НОМЕР_1 ; отримувала від них грошові кошти на банківські карткові рахунки № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , що відкриті в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_24 та ОСОБА_23 , отримувала від ОСОБА_17 для збуту психотропні речовини та прекурсори; забирала у визначених місцях - «закладках», зроблених ОСОБА_18 та ОСОБА_21 , пігулки з психотропною речовиною, які переносила до місця проживання ОСОБА_17 , отримувала свою частку доходу від збуту заборонених речовин.

Виконавці - обвинувачені ОСОБА_18 та ОСОБА_21 , будучи активними членами організованої групи, отримували у відділеннях ТОВ «Нова Пошта» посилки з пігулками, що містять прекурсори, які ОСОБА_14 та ОСОБА_19 ввозили на територію України поза митним контролем, залишали вказані пігулки у визначених місцях - «закладках», отримували свою частку доходу від збуту заборонених речовин.

Виконавці - обвинувачені ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , будучи активними членами організованої групи, за місцем своєї роботи в хімічній лабораторії коледжу займались незаконним виготовленням прекурсорів із інгредієнтів та використанням відповідного лабораторного посуду; через месенджери підтримували зв`язок з ОСОБА_14 та вирішували питання щодо обсягів виготовлення та відправки прекурсорів через відділення ТОВ «Нова Пошта» до м. Полтави; отримували від ОСОБА_14 грошові кошти для продовження злочинної діяльності та забезпечення безперебійного виготовлення прекурсорів, а також свою частку отриманого прибутку від здійснення незаконної діяльності з банківського карткового рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_12 , належного ОСОБА_23 , яким користувалась обвинувачена ОСОБА_14 .

Члени організованої злочинної групи обвинувачувались у вчиненні злочинів за таких обставин.

Епізод №1

У липні 2020 року ОСОБА_14 та ОСОБА_19 замовили через мережу Інтернет пігулки, які в собі містять псевдоефедрин, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю, які у подальшому, діючи за попередньою змовою з невідомими особами, перемістили через митний кордон України поза митним контролем та з приховуванням від митного контролю і доставили через відділення ТОВ «Нова пошта» в м. Полтаву з метою їх подальшого збуту та використання для незаконного виготовлення психотропних речовин.

У період часу з липня 2020 року до березня 2021 року ОСОБА_14 із ОСОБА_19 організували та здійснювали на постійній основі вказаним способом постачання пігулок, які містять псевдоефедрин. Вказані пігулки після отримання їх у відділеннях ТОВ «Нова пошта» обвинуваченими ОСОБА_21 та ОСОБА_18 переносились останніми до визначених заздалегідь місць - «закладок», де їх забирала ОСОБА_20 та переносила до місця проживання ОСОБА_17 , який їх зберігав з метою збуту.

Епізод №2

У липні 2020 року ОСОБА_14 та ОСОБА_19 замовили через мережу Інтернет пігулки, які в собі містять псевдоефедрин, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю, які у подальшому отримав ОСОБА_17 у одному з відділень ТОВ «Нова пошта» в м. Полтава, з метою їх подальшого збуту та використання для незаконного виготовлення психотропних речовин - метамфетамін та амфетамін.

В подальшому ОСОБА_14 та ОСОБА_19 забезпечили надходження пігулок з псевдоефедрином до одного з відділень ТОВ «Нова пошта», де їх отримали ОСОБА_21 і ОСОБА_18 та незаконно перенесли до визначеного місця - «закладки».

Надалі ОСОБА_20 , отримавши пігулки із «закладки», перенесла їх до місця мешкання ОСОБА_17 з метою незаконного зберігання для подальшого незаконного збуту.

У той же час ОСОБА_15 та ОСОБА_16 за місцем своєї роботи незаконно виготовили прекурсор з використанням відповідного лабораторного посуду, зв`язались через месенджери з ОСОБА_14 , отримали її вказівку та відправили прекурсор через відділення ТОВ «Нова Пошта» до м. Полтави.

У свою чергу ОСОБА_17 , відповідно до відведеної йому ролі, отримавши посилку з прекурсорами, переніс її до свого місця проживання, де незаконно виготовив з них психотропні речовини - амфетамін та метамфетамін, обіг яких обмежено, та незаконно зберігав за місцем свого мешкання для подальшого збуту наркозалежним особам.

Епізод №3

У невстановлений час ОСОБА_17 частину психотропних речовин, незаконно виготовлених за місцем свого проживання, залишив там з метою подальшого збуту, а іншу частину надав ОСОБА_20 , яка зберігала їх за місцем свого мешкання з метою збуту відповідно до вказівки ОСОБА_14

23 липня 2020 року в обвинуваченої ОСОБА_20 за місцем її мешкання під час обшуку виявлено і вилучено полімерний шприц з рідиною, яка містить метамфетамін масою в перерахунку на метамфетамін-основу 0,05181 г, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено й полімерний шприц з рідиною, яка містить амфетамін масою в перерахунку на амфетамін-основу 0,000457 г та метамфетамін, масою в перерахунку на метамфетамін-основу 0,000571 г, які відносяться до психотропних речовин, обіг яких обмежено та які остання незаконно зберігала з метою збуту.

Епізод №4

У середині січня 2021 року ОСОБА_14 та ОСОБА_19 повторно замовили через мережу Інтернет пігулки, які містять псевдоефедрин, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю, які у подальшому отримав ОСОБА_17 в одному з відділень служби доставки ТОВ «Нова пошта» в м. Полтави з метою їх збуту та використання для незаконного виготовлення психотропних речовин.

У подальшому ці пігулки з псевдоефедрином за вказівкою ОСОБА_14 та ОСОБА_19 для незаконного зберігання за місцем свого проживання з метою збуту отримала ОСОБА_20 .

23 січня 2021 року ОСОБА_20 , перебуваючи за місцем свого мешкання, отримала на свій номер НОМЕР_1 замовлення на збут пігулок, які містять псевдоефедрин від ОСОБА_22 , який залучався органами досудового розслідування для проведення оперативної закупки , на суму 900 грн.

Того ж дня о 15 год. 30 хв. ОСОБА_20 , діючи за вказівкою ОСОБА_14 , перебуваючи в приміщенні ТРЦ «Метрополітен», що по вул. Гоголя, 36, в м. Полтаві, умисно, незаконно, з метою збуту вказаних пігулок отримала від ОСОБА_22 900 грн, які через банківський термінал перерахувала на одну з банківських карток ОСОБА_14 .

Після чого, з метою доведення злочину до кінця, ОСОБА_20 отримала від ОСОБА_17 12 пігулок, що містять псевдоефедрин, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю масою 1,43 г, які біля будинку №55 по вул. Стрітенській в м. Полтаві незаконно збула ОСОБА_22 .

Епізод №5

08 лютого 2021 року ОСОБА_20 умисно, повторно, з метою збуту, перебуваючи за місцем свого мешкання, отримала на свій абонентський номер НОМЕР_1 замовлення на збут пігулок, які містять псевдоефедрин, від ОСОБА_22 на суму 1350 грн.

Того ж дня о 18 год 30 хв ОСОБА_20 , діючи за вказівкою ОСОБА_14 , перебуваючи в приміщенні готелю «ІНФОРМАЦІЯ_9» по вул. Сінній, 2, в м. Полтаві, умисно, з метою збуту вказаних пігулок, отримала від ОСОБА_22 1350 грн, які через банківський термінал перерахувала на одну з банківських карток обвинуваченій ОСОБА_14 .

У подальшому ОСОБА_20 отримала від ОСОБА_18 та ОСОБА_21 в обумовленому місці 18 пігулок, що містять псевдоефедрин, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю масою 1,87164 г, перенесла їх до свого місця мешкання, де незаконно збула ОСОБА_22 .

Епізод №6

26 лютого 2021 року ОСОБА_20 умисно, повторно, отримала на свій номер НОМЕР_1 замовлення на збут пігулок, які містять псевдоефедрин, від ОСОБА_22 на суму 1400 грн. Після чого ОСОБА_20 , діючи за вказівкою ОСОБА_14 , з метою збуту вказаних пігулок, у СМС-повідомленні надала особі під вигаданими даними на ім`я ОСОБА_22 номер банківської картки для перерахування грошових коштів в якості оплати за пігулки.

Перерахувавши близько 21 год 18 хв грошові кошти в сумі 1400 грн через IBOX, встановлений в приміщенні магазину «МаркетОпт» у м. Полтаві по вул. Дмитра Коряка, 3, виконуючи вказівки ОСОБА_20 , з метою отримання пігулок з псевдоефедрином, ОСОБА_22 вирушив до вказаного йому місця - дорожнього знаку «СТОП», розміщеного на перехресті вулиць Панянки та Шолом-Алейхема в м. Полтаві, де відшукав згорток ізоляційної стрічки, в середині якого знаходились 18 пігулок, які містять псевдоефедрин, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю масою 1,306 г, та видав їх працівникам поліції.

Епізод №7

У період часу з листопада 2019 року по березень 2021 року ОСОБА_14 , реалізуючи спільний з ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 злочинний умисел, відповідно до раніше розробленого плану вчинення злочинів, із корисливих спонукань, з метою конспірації своїх протиправних злочинних дій, грошові кошти, як оплату за збуті ними психотропні речовини та прекурсори, отримували на карткові рахунки, відкриті в АТ КБ «Приват Банк», АТ «Ощадбанк», АТ «Креді Агріколь Банк», а також розміщували на розрахункових рахунках в інших фінансових установах, використовували як спосіб існування, а також для придбання психотропних речовин та прекурсорів у особливо великих розмірах з метою подальшого їх збуту невеликими об`ємами, збільшуючи та поширюючи таким чином свою злочинну діяльність.

Епізод №8

24 березня 2021 року під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_14 та ОСОБА_19 виявлено та вилучено саморобний пристрій для куріння з нашаруванням екстракту канабісу масою у висушеному стані 0,775 г, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено; в полімерному та паперовому пакунках канабіс масою в перерахунку на суху речовину 0,746 та 1,595 г відповідно; блістер із 6 пігулками, які містять псевдоефедрин загальною масою 0,616 г, які всі обвинувачені зберігали з метою збуту.

Епізод №9

24 березня 2021 року під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_20 виявлено та вилучено саморобний пристрій для куріння, нашарування на поверхні якого є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - екстрактом канабісу, масою у висушеному стані 0,039 г; медичний шприц ємністю 5 мл заповнений рідиною, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін масою 0,02150 г; електронні ваги, на поверхні яких виявлено псевдоефедрин, який віднесений до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю та метадон, який віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено та які всі обвинувачені зберігали з метою незаконного збагачення та збуту.

Епізод №10

24 березня 2021 року під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_17 виявлено та вилучено таблетку в пластиковому футлярі, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон масою 0,019 г, 4 таблетки з написом «Димедрол», які містять сильнодіючий лікарський засіб за міжнародними непатентованими або загальноприйнятими назвами - димедрол (в твердій формі) масою 0,199 г, таблетку з написом «Зопіклон», яка містить сильнодіючий лікарський засіб за міжнародними непатентованими або загальноприйнятими назвами - зопіклон масою 0,00733 г, емальовану миску з пластиковою трубкою з ковпачком, на поверхнях яких виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований масою у висушеному стані 0,0017 г; скляний флакон, в нашаруваннях якого виявлено червоний фосфор та метамфетамін масою 0,00015 г, який віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено; медичні шприци ємністю 10 мл та 2 мл, в яких міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено - метамфетамін, масою в перерахунку на метамфетамін-основу 0,04323 г та 0,03358 г, відповідно; металеву ложку, електронні ваги, гумову пробку, на поверхнях яких виявлені сліди прекурсору, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю - ефедрину, метамфетаміну та прекурсору, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю та які всі обвинувачені зберігали з метою незаконного збагачення та збуту.

Епізод №11

24 березня 2021 року під час обшуку в належному ОСОБА_15 автомобілі ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_15 , який знаходився в м. Запоріжжі по вул. Оріхівське шосе, 14, виявлено та вилучено полімерні пляшки, які містять псевдоефедрин масою 1,022 г, 0,839 г та 2,223 г, відповідно, та які є прекурсором, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю.

Цього ж дня, під час обшуку за місцем роботи ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , в кабінеті №64 КЗ «Запорізький медичний фаховий коледж», виявлено та вилучено скляний стакан ємністю 400 мл з рідиною яка містить прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю псевдоефедрин масою 0,32465 г та 42,5 г, відповідно; електропіч, металеві підставку та кришку, на поверхнях яких виявлено нашарування псевдоефедрину, який відноситься до прекурсорів, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю та які всі обвинувачені зберігали з метою незаконного збагачення та збуту.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченої ОСОБА_14 кваліфіковані за ч.3 ст.27 та ч.3 ст.311, ч.3 ст.27 та ч.3 ст.307, ч.2 ст.306, ч.2 ст.305, ч.3 ст.27 та ч.3 ст.313 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_19 кваліфіковані за ч.2 ст.305, ч.2 ст.306, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.307, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.311, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.313 КК України.

Дії кожного з обвинувачених - ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.306, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.307, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.311, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.313 КК України.

Виправдовуючи обвинувачених, суд зазначив, що прокурором поза розумним сумнівом не доведено, що в діянні кожного з обвинувачених є склад вказаних кримінальних правопорушень та визнав недопустимими ряд доказів.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_20 не погоджується з вироком суду першої інстанції та просить його скасувати.

При цьому зазначає, що зміст копії вироку відрізняється від того, що був проголошений судом першої інстанції за результатами розгляду кримінального провадження.

Стверджує, що судом оголошено про засудження її за ч.2 ст.307, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України, а в копії вироку зазначено про її винуватість та призначення покарання за ч.1 ст.309, та ч.2 ст.311цього Кодексу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_20 просить скасувати вирок суду в частині засудження ОСОБА_20 за епізодами від 23 січня 2021 року та 08 лютого 2021 року із кваліфікацією за ч.2 ст.311 КК України і закрити кримінальне провадження в цій частині на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в її діяннях складу кримінального правопорушення.

Просить вважати ОСОБА_20 засудженою за ч.1 ст.309 КК України за епізодами від 23 липня 2020 року та 24 березня 2021 року до покарання у виді 2 років обмеження волі.

В частині виправдання ОСОБА_20 за ч.2 ст.306, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.307, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.311, ч.2 ст.27 та ч.3 ст.313 КК України захисник прохає залишити вирок суду першої інстанції без змін.

При цьому зазначає, що підставою для початку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні стало повідомлення громадської організації, щодо реальної діяльності якої є обґрунтовані сумніви.

Зауважує, що після проведення 23 січня 2021 року першої оперативної закупки у ОСОБА_20 залегендованою особою ОСОБА_22 відомості до ЄРДР внесені не були.

Як стверджує захисник, для цієї оперативної закупки до ЄРДР внесено відомості за №0000604 від 21 грудня 2020 року, проте даних щодо підстав для їх внесення у витягу з ЄРДР не наведено.

Зауважує, що у даному кримінальному провадженні залучено наркозалежну особу, яка співпрацює з правоохоронними органами та не вперше залучається до проведення оперативних закупок.

Наголошує, що у кримінальному провадженні, крім двох оперативних закупок, інших епізодів протиправної діяльності не розслідувалось, а в день другої оперативної закупки кримінальне провадження №0000604 об`єднано з кримінальним провадженням №0000028.

У зв`язку з наведеним вважає, що кримінальне провадження №0000604 відкрито з метою організації і фіксації оперативних закупок.

Зауважує, що після проведення 08 лютого 2021 року другої оперативної закупки, всупереч вимогам ст.214 КПК України, відповідні відомості не внесені до ЄРДР.

Стверджує, що проведення досудового розслідування прокурором нікому доручено не було, процесуального рішення у формі постанови про здійснення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки не виносилось.

Вказує про наявність ознак провокації та звертає увагу, що ОСОБА_20 у всіх оперативних закупках не була їх ініціатором, відмовляла залегендованій особі у виконанні прохань, а її перебування на місці події та перерахування грошових коштів і виїмка прекурсорів зі сховищ були викликані зверненням залегендованої особи.

Вказує про невідповідність вимогам закону оформлення результатів проведених НСРД.

Також зазначає про використання органом досудового розслідування коштів невідомого походження при проведенні оперативних закупок.

В апеляційній скарзі зі змінами прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

При цьому зазначає, що під час судового розгляду стороною обвинувачення надано матеріали НСРД (протокол №14/3320), в якому зафіксовані розмови ОСОБА_14 з іншими обвинуваченими, які підтверджують вчинення кримінальних правопорушень у складі організованої групи та керування ОСОБА_14 цією організованою групою.

Стверджує, що судом цей доказ не досліджувався і безпідставно визнаний неналежним та недопустимим.

Наголошує про необґрунтованість висновків суду про недоведеність вчинення обвинуваченими ОСОБА_14 та ОСОБА_19 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.305 КК України, з огляду на лист Держлікслужби про те, що пігулки, які містять прекурсор - ефедрин не зареєстровані на території України, а також враховуючи матеріали тимчасового доступу до речей і документів.

Не погоджується з твердженням суду про відсутність доказів на підтвердження вини обвинувачених за ч.2 ст.306 КК України, оскільки під час судового розгляду стороною обвинувачення, окрім матеріалів НСРД, надано дані щодо руху грошових коштів по банківським карткам обвинувачених.

Вважає, що судом безпідставно визнано недопустимими доказами протоколи обшуку за місцем проживання ОСОБА_18 та ОСОБА_21 і похідні від них докази, оскільки після проведення цих обшуків слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку, яке було задоволено.

Стверджує, що вина ОСОБА_18 та ОСОБА_21 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується матеріалами НСРД, а також фактом вилучення у них мобільних телефонів з номерами операторів зв`язку, стосовно яких проводилась негласна слідча (розшукова) дія, передбачена ст.263 КПК України.

Не погоджується з визнанням судом першої інстанції недопустимими доказами протоколів обшуків за місцем роботи ОСОБА_15 та ОСОБА_16 і автомобіля, що належить ОСОБА_15 , оскільки вказана слідча дія проведена у відповідності до вимог статей 223, 235 та 236 КПК України.

Наголошує, що місцевим судом, окрім іншого, не надано оцінки факту вилучення під час санкціонованих обшуків у ОСОБА_17 та в автомобілі ОСОБА_15 квитанції про відправлення посилки через службу доставки ТОВ «Нова пошта», які мають ідентичний номер, що підтверджує пересилання ОСОБА_16 заборонених речовин з м. Запоріжжя до м. Полтави для подальшого збуту іншим обвинуваченим.

Вказує, що під час судового розгляду до матеріалів провадження долучено відповідь, яка підтверджує, що КП «Запорізький медичний фаховий коледж» Запорізької обласної ради не має ліцензії на роботу з прекурсорами, що свідчить про протиправну діяльність ОСОБА_15 та ОСОБА_16 щодо незаконного виготовлення прекурсорів у приміщенні навчального закладу.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_25 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_15 та захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_16 просять відмовити у її задоволенні, а вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої ОСОБА_20 та її захисника ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційних скарг, думку прокурора про необхідність скасування вироку суду через істотні порушення вимог закону та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, міркування інших обвинувачених та їх захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до такого.

Підставою для скасування вироку судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, що передбачено п.2, п.3 ч.1 ст.409 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.412 цього Кодексу, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Суд апеляційної інстанції при виявленні відповідних порушень повинен виходити не лише із того, що вони фактично перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а й з потенційної можливості такого перешкоджання.

Відповідно до приписів ст.411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо:

1) висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду;

2) суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки;

3) за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші;

4) висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Вирок підлягає скасуванню із зазначених підстав лише тоді, коли невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження вплинула чи могла вплинути на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченого.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначене свідчить, що законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення обумовлені, зокрема, порядком оцінки доказів і визначення відповідно до ст.94 КПК України їх якості з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Наведені приписи закону при ухваленні вироку місцевим судом не дотримано.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд дійшов до висновку, що докази, надані стороною обвинувачення, є недостатніми для підтвердження винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень у складі організованої групи.

Також суд визнав недопустимими деякі докази.

Такі висновки суду не містять належного обґрунтування та аналізу сукупності доказів спростованого обвинувачення і є передчасними.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що апеляційна скарга прокурора містить вагомі та належним чином аргументовані доводи щодо неправильної, на його думку, оцінки місцевим судом певних доказів.

Так, суд мотивуючи рішення про недоведеність вчинення обвинуваченими злочинів у складі організованої групи послався лише на те, що під час досудового розслідування всі обвинувачені не допитувалися про створення й організацію стійкого злочинного об`єднання та їх спільну злочинну діяльність у його складі з єдиним планом і розподілом функцій учасників групи, а надані прокурором протоколи НСРД не можуть бути прийнятими до уваги як належні та допустимі докази з огляду на відсутність експертних висновків, що розмови вели саме обвинувачені.

При цьому суд не навів визначених законом підстав для визнання протоколів НСРД недопустимими доказами та залишив поза увагою ту обставину, що обвинувачені не заперечували зафіксованих під час проведення НСРД епізодів спілкування.

Правила допустимості доказів не пов`язують сам факт складання протоколу НСРД поза межами строку, визначеного приписами ч.3 ст.252 КПК України, з недопустимістю результатів НСРД.

Більше того, суд взагалі не досліджував протокол №14/3320 за результатами проведення негласної слідчої дії, передбаченої ст.263 КПК України, в якому зафіксовано розмови обвинувачених, про що слушно наголошує прокурор.

Крім того, суд аналізував не надані прокурором докази, а посилався на обставини допиту обвинувачених органом досудового розслідування, хоча відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Таким чином, суд всупереч приписам ст.94 КПК України, не оцінив належним чином як кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, і прийшов до передчасного висновку про недоведеність вчинення обвинуваченими злочинів у складі організованої групи.

Більше того, суд після того як зробив цей висновок, зазначив про необхідність дослідження наданих прокурором доказів тільки на предмет наявності або відсутності в діях обвинувачених ознак інших злочинів, які могли бути вчинені як кожним із них окремо, так і в групі осіб за попередньою змовою, хоча відповідно до приписів ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Доводи прокурора про безпідставне визнання місцевим судом недопустимими доказами протоколів обшуку за місцем проживання ОСОБА_18 і ОСОБА_21 , а також за місцем роботи ОСОБА_15 і ОСОБА_16 та автомобіля ОСОБА_15 є слушними.

Так, суд визнав недопустимим доказом протоколи обшуку помешкань від 24 березня 2021 року, оскількиобшук був проведений без присутності відповідних власників, а під час обшуку автомобіля переривалася відеофіксація слідчої дії.

З цих підстав суд також визнав недопустимими всі похідні докази, отримані за результатами обшуків.

Як видно з матеріалів провадження, вказані обшуки проведені уповноваженими особами - слідчими, що здійснюють досудове розслідування кримінального провадження, у присутності понятих,із застосуванням технічних засобів фіксування слідчої дії, з дотриманням приписів ст.234-236 КПК України.

Всупереч висновкам місцевого суду, участь оперативного співробітника під час проведення слідчим слідчої дії та виконання таким співробітником доручень слідчого не вказує на те, що ця дія проведена неуповноваженою особою, оскільки організація проведення слідчої дії, залучення її учасників, які необхідні слідчому для проведення такої дії і які, зокрема, допомагають слідчому провести слідчу дію, покладається на розсуд останнього, в межах його компетенції з урахуванням складності і обсягу слідчої дії.

Також кримінальний процесуальний закон не передбачає обов`язкової участі власника чи володільця житла під час обшуку.

У частині 3 ст. 99 КПК України законодавець визначив, що оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа ще й його відображення, якому надається таке ж значення як документу.

При цьому відповідно до ч.1 цієї статті Кодексу документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі матеріали відео-, звукозапису та електронні носії інформації.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Усі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Долучений до матеріалів провадження DVD-R диск з відеозаписом обшуку автомобіля ОСОБА_15 виготовлений у зв`язку з необхідністю надання інформації, яка має значення у даній справі та є самостійним джерелом доказу, похідним від інформації, що зберігається в електронному вигляді у виді файлів.

Відеозапис хоча і складається з декількох фрагментів, проте за своєю суттю він є безперервним, про що свідчать відображені на ньому дата та час проведення зйомки, достатньо інформативним та фіксує повну картину розвитку подій. Крім того, наступний фрагмент відеозапису є логічним продовженням попереднього без будь-яких розривів у часі.

Жодних об`єктивних даних, які б могли свідчити про фальсифікацію відеозапису матеріали провадження не містять.

Зі змісту протоколів обшуку видно, що понятим роз`яснені їх права і обов`язки, передбачені ст.11, ст.13, ст.15, ст.223 КПК України, про маються їх підписи.

Жодних зауважень щодо проведення слідчих дій протоколи не містять.

Тому колегія суддів погоджується з доводами прокурора і вважає неправильними висновки суду, що слідчі дії проведені з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а протоколи обшуків є недопустимим доказом.

Відповідно, помилковим є і рішення суду про недопустимість доказів, які є похідними від протоколів обшуку.

Не дав суд належної оцінки і тим обставинам, що пігулки, які містять прекурсор - ефедрин, та які були предметом злочину, відповідно до відповіді з Держлікслужби не зареєстровані на території України.

Також суд не оцінив належним чином дані щодо руху грошових коштів по банківським карткам обвинувачених, на що обґрунтовано звертає увагу прокурор в апеляційній скарзі.

Зробивши висновок про недопустимість як доказу протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 26 лютого 2021 року через відсутність фінансових документів щодо коштів, виділених з метою здійснення негласних слідчих розшукових дій, місцевий суд залишив поза увагою таке.

За приписами ст.91 КПК України джерело походження грошей, які використовуються під час оперативної закупки, не входить у предмет доказування у кримінальних правопорушеннях, передбачених ст.307 КК України.

Приписи статей 103-105, 233, 252 КПК України стосовно фіксації ходу і результатів НСРД також не вимагають від органу досудового розслідування зазначати джерело походження грошей як платіжного засобу, який використовується під час проведення слідчих дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Не містять таких вимог і приписи статей 246, 271 КПК України.

У випадку проведення НСРД - контроль за вчиненням злочину, передбаченого ст.307 КК України, законодавець дозволяє не припиняти виявлений злочин, а спостерігати за його вчиненням до завершення і допускати вчинення нових діянь, які виступають окремими ланками кримінального ланцюга й об`єднані єдиним злочинним наміром, з тим, щоб розкрити ті, що лежать в основі вже виявлених.

Інформація про джерело походження коштів, які були використані в ході контролю за вчиненням злочину у виді оперативної закупки, набуває значення в контексті перевірки доводів сторони захисту про провокування злочину. Вона має бути оцінена у взаємозв`язку з відомостями, які відображені в процесуальних джерелах доказів, у документах, що є процесуальними підставами до їх отримання, що відтворюють процесуальний шлях отримання доказів стороною обвинувачення.

Тому помилковим є рішення суду про недопустимість і цього доказу та, як наслідок - висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/117-21/2809-НЗПРАП від 11 березня 2021 року.

Таким чином, суд всупереч приписам ст.94 КПК України не дослідив всіх обставин кримінального провадження, не оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Крім того, колегія суддів уважає, що викладені у апеляційній скарзі обвинуваченої ОСОБА_20 доводи щодо невідповідності оголошеного щодо неї вироку суду з даними копії отриманого вироку є слушними.

З технічного запису судового засідання видно, що суд після виходу з нарадчої кімнати оголосив вирок, вказавши, зокрема, про визнання винуватою та засудження ОСОБА_20 за ч.2 ст.307, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України, а в копії вироку зазначено про її винуватість та призначення покарання за ч.1 ст.309, та ч.2 ст.311 цього Кодексу.

Наведені обставини свідчать про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, та неповноту судового розгляду, що згідно з положеннями п.1, п.3 ч.1 ст.409, ч.1 ст.412 КПК України є підставами для скасування вироку суду першої інстанції з призначенням нового судового розгляду.

За таких обставин колегія суддів позбавлена можливості належним чином перевірити доводи апеляційної скарги захисника.

Під час нового розгляду кримінального провадження місцевому суду необхідно провести процедуру провадження з дотриманням вимог закону, перевірити доводи апеляційних скарг обвинуваченої ОСОБА_20 , її захисника та прокурора, надати належну оцінку усім доказам в їх сукупності, дослідити обставини, що мають значення для вирішення питання допустимості та належності доказів та у разі, якщо під час нового розгляду в суді першої інстанції винуватість обвинувачених у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень буде доведено в установленому законом порядку, вирішити питання щодо передбаченої кримінальним законом відповідальності.

Приписами ст.418 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції ухвалює рішення в порядку, передбаченому статтями 368 - 380 цього Кодексу, який зобов`язує суд, серед іншого, вирішити питання про запобіжний захід до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК України).

Виходячи з конкретних обставин кримінального провадження, тяжкості обвинувачення та даних про особу ОСОБА_20 , колегія суддів вважає за необхідне залишити її під вартою до вирішення судом першої інстанції питання щодо запобіжного заходу, але не більш ніж на 60 днів.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 409, 412, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_20 та її захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Скасувати вирок Октябрського районного суду м. Полтава 10 травня 2023 року щодо ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 і призначити новий розгляд кримінального провадження№0000028 в суді першої інстанції.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_20 продовжити до вирішення судом першої інстанції питання щодо запобіжного заходу, але не більш ніж на 60 днів.

Ухвала апеляційного суд набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4