СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/2021/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
за участю секретаря -ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 002837 від 08.09.2024 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

01.02.2003 Святошинським районним судом м. Києва зач. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 206 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

28.04.2010 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

02.04.2014 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

23.12.2014 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

23.12.2019 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 1 року 9 місяців позбавлення волі;

17.06.2020 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

07.11.2024 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі, -

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 будучи раніше неодноразово засудженим, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та 25.07.2024, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 80, в умовах воєнного стану, проник до салону автомобіля марки «Isuzu» д.н.з. НОМЕР_1 , звідки, таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме сумку з речами, які матеріальної цінності не становлять, в якій знаходились банківські картки № НОМЕР_2 АТ «Державний ощадний банк України» випущену до рахунку НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 АТ «Державний ощадний банк України» випущену до рахунку НОМЕР_5 , відкриті на ім`я ОСОБА_6 , на рахунках яких знаходились грошові кошти.

В подальшому ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що виявлена ним банківська картка являється засобом доступу до банківського рахунку, а наявні на банківському рахунку кошти є чужою власністю, не вчинив жодних дій щодо встановлення власника картки чи її повернення, забрав вказані банківські картки з взятої сумки, маючи єдиний злочинний умисел на таємне викрадення з банківського рахунку всіх наявних грошових коштів, таким чином привласнив банківську картку, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами з банківської картки, яка відповідно до ст.1 Закону України «Про Інформацію», пп.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, позбавивши таким чином ОСОБА_6 можливості використовувати зазначені банківські картки за призначенням, тобто умисно привласнив вказаний офіційний документ.

Крім цього, у період дії на території України воєнного стану, який введений 24.02.2022, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан в Україні декілька разів продовжувався. Зокрема відповідно до Указу № 740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (Указ затверджено Законом № 4024-ІХ від 29.102024) строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05:30 10.11.2024 строком на 90 діб, тобто до 8 лютого 2025 року.

25.07.2024, приблизно о 17.23 годин, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Чорнобильська, 3, маючи єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, шляхом знаття грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_2 , АТ «Державний ощадний банк України» випущену до рахунку НОМЕР_3 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_6 , без дозволу власника, здійснив чотири операції видачі грошових коштів з використанням вказаної банківської картки за допомогою банківського автомату, а саме:

-о 17 год. 23 хв. на 500 грн. 00 коп.;

-о 17 год. 24 хв. на 1000 грн. 00 коп.,

-о 17 год. 25 хв. на 3000 грн. 00 коп.;

-о 17 год. 28 хв. на 2 700 грн. 00 коп., а всього було здійснено транзакцій на загальну суму 7 200 грн. 00 коп., таким чином умисно, повторно таємно викрав грошові кошти, що належать ОСОБА_6

25.07.2024, приблизно о 17.31 годин, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Чорнобильська, 3, маючи єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, шляхом знаття грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_4 АТ «Державний ощадний банк України» випущену до рахунку НОМЕР_5 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_6 , без дозволу власника, здійснив чотири операції видачі грошових коштів з використанням вказаної банківської картки за допомогою банківського автомату, а саме:

-о 17 год. 31 хв. на 1000 грн. 00 коп.;

-о 17 год. 34 хв. на 2000 грн. 00 коп.,

о 17 год. 35 хв. на 3000 грн. 00 коп., а всього було здійснено транзакцій на загальну суму 6000 гривень, таким чином умисно, повторно таємно викрав грошові кошти, що належать ОСОБА_6 , чим завдав потерпілому майнової шкоди на загальну суму 13200 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів до справі.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України вірна, оскільки він вчинив викрадення офіційного документи, з корисливих мотивів; та повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків та тяжких злочинів, обставини скоєння кримінальних правопорушень, враховує особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, неодноразово судимий, не працює, не одружений, його відношення до скоєного, що шкода завдана кримінальними правопорушеннями не відшкодована. Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття. Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання останнього, судом не встановлено.

Також суд враховує вимоги ч. 1 ст. 70 КК України, відповідно до якої при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Крім того, оскільки ОСОБА_3 вчинив вказані кримінальні правопорушення до постановлення вироку Святошинського районного суду м. Києва від 07.11.2024, суд вважає необхідним призначити йому покарання, застосувавши положення ч.4 ст.70 КК України, та визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України і призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченому ОСОБА_3 призначити покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання по даному вироку, більш суворим за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 07.11.2024, обвинуваченому ОСОБА_3 призначити остаточне покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі судового засідання.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 12.12.2024, зарахувавши період відбуття покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 07.11.2024, а саме: з 02.10.2024.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

- паспорт на ім`я ОСОБА_6 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_6 ; пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 ; пропуск «Київтеплоенерго» на ім`я ОСОБА_6 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 ; блокнот в обкладинці чорного кольору - залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1