Справа №: 486/558/25 Провадження № 1-кс/486/128/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000123 від 28.03.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_4 перебуває клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000123 від 28.03.2025 року.

01.04.2024 року від слідчого судді ОСОБА_4 надійшла заява про самовідвід.

Заява мотивована тим, що суб`єктом правовідносин у даному клопотанні є громадянин ОСОБА_3 , з яким він перебуває в дружніх стосунках протягом 50 років.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2025 року заява про самовідвід слідчого судді ОСОБА_4 передана на розгляд судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив, що з першого класу він товаришує з ОСОБА_4 , постійно спілкується та підтримує з ним дружні стосунки.

В судове засідання головуючий суддя ОСОБА_4 , прокурор та представник Відділення поліції №3 Вознесенського РП ГУНП в Миколаївській області не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Неявка в судове засідання осіб, що були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви про самовідвід судді, не перешкоджає розгляду такої без їх участі, що не суперечить вимогам ст. 81 КПК України.

Заслухавши власника майна ОСОБА_3 , дослідивши доводи, викладені в заяві про самовідвід від розгляду клопотання про арешт майна, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області перебуває клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000123 від 28.03.2025 року. Власником майна у клопотанні вказано ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Вимога мотивувати відвід, означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення судді, слідчого від участі у кримінальному провадженні.

За правилами ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 81 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Завданням суду, відповідно до ст. 2 ЗУ "Про судоустрій та статус суддів" є здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечення кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий судовий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Частиною першою та другою ст. 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуха проти України", від 28.10.98 року у справі "Ветштайн проти Швейцарії" тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ч. 1 ст. 6) кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Існує дві вимоги щодо безсторонності суду, а саме: 1) суд повинен бути суб`єктивно вільний від упередження чи зацікавленості в результаті справи; 2) суд також має бути безсторонній з об`єктивної точки зору, тобто має запропонувати досить гарантій для виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності (справа Фіндлей, ор. Сіt).

Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: "Існування безсторонності для цілей статті 6 параграф 1 повинно визначатись згідно суб`єктивного тесту, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і також згідно об`єктивного тесту, тобто встановлення, чи суддя має гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно безсторонності" (справа П`єрсак, А 53 параграф 30).

В п. п. 66, 67 рішення ЄС "Мироненко і Мартенко проти України" від 10.03.2010 року зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24.02.93, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

З огляду на об`єктивний критерій безсторонності суду, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу, в рішенні у справі "Де Куббер проти Бельгії" від 26.10.84 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що "навіть видимість може бути важливою", "правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться", тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

Згідно з п. 12 висновку N 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності судів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому, і суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до ст. 3 Кодексу суддівської етики, суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

У разі, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним чином поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє відсутні докази чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінуючої зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу здійснення правосуддя.

Як зазначено вище, в судовому засіданні власник майна, на яке слідчий просить накласти арешт у своєму клопотанні, ОСОБА_3 підтвердив, що дійсно тривалий час перебуває у дружніх стосунках з слідчим суддею ОСОБА_4 .

З огляду на встановлені судом обставини, зокрема, існування обставин, які можуть викликати сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 при розгляді клопотання, з метою уникнення чи запобігання у подальшому негативного ставлення до судді, виключення будь-якого сумніву в учасників судового провадження та стороннього спостерігача стосовно безсторонності судді та недопущення наявності сумнівів з приводу його об`єктивності і неупередженості при розгляді даного кримінального провадження, в тому числі недопустимості думки про заінтересованість судді (складу суду) в досягненні певного результату розгляду, для забезпечення достатніх гарантій на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом та для гарантії винесення об`єктивного рішення в межах кримінального провадження, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_4 у розгляді клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000123 від 28.03.2025 року.

Відповідно до статті 82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) слідчого судді кримінальне провадження передається на розгляд іншому слідчому судді, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 35, 75, 80, 81, 372, 376, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000123 від 28.03.2025 року- задовольнити.

Клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000123 від 28.03.2025 року передати до канцелярії Южноукраїнського міського суду Миколаївської області для визначення іншого слідчого судді у порядку, визначеному ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1