УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 554/12389/23

провадження № 51-514ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 30 вересня 2024 року, а також клопотання про поновлення строку касаційного оскарження,

встановив:

Як убачається з копії оскаржуваного судового рішення, 30 вересня 2024 року Полтавський апеляційний суд відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 січня 2024 року та повернув апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, у якій стверджує про безпідставність повернення Полтавським апеляційним судом ухвалою від 30 вересня 2024 року його апеляційної скарги та просить скасувати це судове рішення і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Крім того, скаржник порушив питання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 30 вересня 2024 року. Суть доводів щодо поважності причин пропуску цього строку зводиться до того, що він через свою юридичну необізнаність у межах строку на касаційне оскарження звертався до Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги для надання адвоката з метою оскарження зазначеної вище ухвали апеляційного суду.

Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) касаційну скаргу на судові рішення може бути подано протягом трьох місяців із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Перевіривши наведені в клопотанні причини пропуску ОСОБА_4 строку на касаційне оскарження, Верховний Суд визнає їх поважними та вважає за необхідне поновити йому цей строк, оскільки, на переконання Суду, скаржник, звертаючись до суду касаційної інстанції з клопотанням, діяв сумлінно без невиправданих затримок у часі.

Водночас, перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та дослідивши зміст оскаржуваного судового рішення, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Положеннями ч. 3 ст. 395 КПК визначено, що для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КПК процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. За сталою практикою Верховного Суду під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Такі обставини мають підтверджуватися належними та допустимими доказами (наприклад, див. ухвали Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду від 28 лютого 2023 року в справі № 202/6270/18 та від 24 червня 2024 року в справі № 441/1259/22).

Пунктом 4 ч. 3 ст. 399 КПК передбачено, що апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали апеляційного суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 січня 2024 року, одночасно порушивши питання про поновлення строку на апеляційне оскарження цієї ухвали.

Розглядаючи клопотання, колегія суддів апеляційного суду перевірила наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження і, не встановивши поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, умотивовано повернула апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи свої висновки суд апеляційної інстанції вказав, що ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 січня 2024 року ОСОБА_4 отримав 22 січня 2024 року. Надалі ОСОБА_4 26 січня 2024 року звернувся до апеляційного суду зі скаргою на вказану вище ухвалу слідчого судді. Зазначену апеляційну скаргу ухвалою від 02 лютого 2024 року повернуто ОСОБА_4 , оскільки її викладено іноземною мовою. Ухвалу Полтавського апеляційного суду від 02 лютого 2024 року ОСОБА_4 отримав 22 березня 2024 року.

Крім того, суд зауважив, що повторно ОСОБА_4 апеляційну подав скаргу лише 30 липня 2024 року. Водночас посилаючись на хронічні захворювання апелянт не підтвердив їх наявність, тобто не навів обґрунтованих причин неможливості звернення з апеляційною скаргою в період з 22 березня до 30 липня 2024 року.

Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного суду про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження та додатково зазначає, що з наданої скаржником копії довідки про надання йому медичної допомоги вбачається, що ОСОБА_4 у період з 22 березня до 30 липня 2024 року періодично призначалося амбулаторне лікування. Однак, на переконання Суду, захворювання ОСОБА_4 , лікування якого здійснювалося амбулаторно, не вказує на наявність об`єктивної непереборної причини, що ускладнювала чи унеможливлювала подання ним апеляційної скарги, хоча й після спливу строку апеляційного оскарження, але якнайшвидше та без невиправданих зволікань.

Отже, наведені в касаційній скарзі ОСОБА_4 доводи не спростовують правильності висновків, викладених у оскаржуваному судовому рішенні, у зв`язку з чим немає підстав для сумнівів у законності та обґрунтованості ухвали Полтавського апеляційного суду від 30 вересня 2024 року. З огляду на зазначене вище відсутні підстави для задоволення касаційної скарги ОСОБА_4 .

Пунктом 2 ч. 2 ст. 428 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд згідно з ч. 2 ст. 428 КПК відмовляє у відкритті касаційного провадження.

На цих підставах Верховний Суд постановив:

Поновити ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 30 вересня 2024 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 30 вересня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3