Справа №751/8111/23
Провадження №1-кп/751/1/24
УХВАЛА

17 грудня 2024 р. місто Чернігів

колегія суддів Новозаводського районного суду міста Чернігова

в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Чернігова клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби в кримінальному провадженні, внесеного в ЄРДР за №0000022 від 01.02.2023 р., стосовно обвинувачених:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бориспіль, Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.359, ч.2 ст.15 ч.5 ст.361 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Чернігів, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.359, ч.2 ст.15 ч.5 ст.361 КК України

прокурор - ОСОБА_7 ,

обвинувачені - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисники - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Новозаводського районного суду міста Чернігова перебуває кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за № 0000022 від 01.02.2023 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.359, ч.2 ст.15 ч.5 ст.361 КК України.

17.12.2024 р. в судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби обвинуваченому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із покладенням, визначених ч.5 ст.194 КПК України, додаткових обов`язків тривалістю на 2 місяці.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою колегії суддів Новозаводського районного суду міста Чернігова від 14.11.2024 р. обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, однак завершення судового розгляду кримінального провадження до спливу визначеного строку запобіжного заходу об`єктивно не представляється можливим.

Прокурор, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, та з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, неможливості запобігти встановленим ризикам жодним із більш м`яких запобіжних заходів, просив задовольнити клопотання.

Обвинувачені та їх захисники не заперечували щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби.

Заслухавши доводи прокурора щодо заявленого клопотання, позицію сторони захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку обраного запобіжного заходу, відповідно до вимог ст.ст.199,194 КПК України, колегія суддів враховує наявність ряду обставин на які вказує у поданому клопотанні прокурор, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також можливість застосування альтернативних запобіжних заходів.

Тобто при вирішенні цього питання суд керується загальними приписами, які регулюють застосування запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і стадії кримінального провадження.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.359, ч.2 ст.15 ч.5 ст.361 КК України.

Враховуючи, що кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

В конкретному випадку суд вважає, що клопотання прокурора містить достатньо даних для формування висновку про причетність обвинуваченого ОСОБА_5 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Суд приймає до уваги доводи прокурора про те, що ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які передбачено безальтернативні покарання у вигляді позбавлення волі, вагомість доказів та суворість очікуваного покарання, стадію досудового розслідування та процесуальну поведінку обвинуваченого, його неявку 19.03.2024 р. в судове засідання без поважних причин та накладення грошового стягнення, роль у вчиненні кримінального правопорушення, його сімейний та майновий стан, вік та стан здоров`я, та інші обставини, що передбачені ст.178 КПК України, та вважає доведеним існування ризику, визначеного п.1 ч.1 177 КПК України, оскільки наслідки ризику втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і його процедура виконання покарання.

Суд також вважає, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, та з урахуванням процедури, яка передбачена КПК України щодо отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а тому ризик впливу на вказаних осіб, що передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від зазначених осіб та дослідження їх судом.

Незважаючи на допит в судовому засіданні всіх свідків, заявлених стороною обвинувачення, сторона захисту в порядку доповнення додатково ініціює проведення допиту ряду осіб, а тому, враховуючи не завершення стадії судового розгляду та процесуальна можливість повторного заявлення відповідних клопотань, вище зазначений ризик продовжує існувати.

Переконливими є доводи прокурора щодо існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки з огляду на характер та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, ОСОБА_5 під виглядом надання послуг з обслуговування програмних забезпечень та комп`ютерної техніки може дистанційно втручатись в роботу інформаційних (автоматизованих) та електронних комунікаційних систем, тим самим вчинити нове кримінальне правопорушення.

Враховуючи вище викладене, суд констатує, що в конкретній ситуації ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, з урахуванням тяжкості покарання в співставленні з характеризуючими даними та процесуальною поведінкою обвинуваченого, є достатньо високими та продовжують існувати на стадії судового розгляду.

Встановлені відомості про обвинуваченого, з урахуванням в цілому процесуальної поведінки сторони захисту, яка направлена на умисне, завуальоване затягування строків розгляду справи, не вказують, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж обраний обвинуваченому запобіжний захід зможе гарантувати належну процесуальну поведінку останнього та запобігти встановленим у провадженні ризикам.

Застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання для запобігання встановленим ризикам, буде недостатнім, оскільки виконання покладених на підозрюваного обов`язків буде залежати виключно від волі самого ОСОБА_5 та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

Покладені наразі на обвинуваченого обов`язки не є такими, що надмірно або негативно впливають на його життєвий уклад. Продовжуючи строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків, суд також виходить із того, що таке продовження має найменший вплив на реалізацію прав і свобод людини, таке втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку обраного запобіжного заходу, відповідно до вимог ст.ст.199,194 КПК України, колегія суддів враховує наявність ряду обставин на які вказує у поданому клопотанні прокурор, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також можливість застосування альтернативних запобіжних заходів.

Тобто при вирішенні цього питання суд керується загальними приписами, які регулюють застосування запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і стадії кримінального провадження.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.359, ч.2 ст.15 ч.5 ст.361 КК України.

Враховуючи, що кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

В конкретному випадку суд вважає, що клопотання прокурора містить достатньо даних для формування висновку про причетність обвинуваченого ОСОБА_6 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Суд приймає до уваги доводи прокурора про те, що ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які передбачено безальтернативні покарання у вигляді позбавлення волі, вагомість доказів та суворість очікуваного покарання, стадію досудового розслідування та процесуальну поведінку обвинуваченого, неодноразові нез`явлення 01.04.2024 р. та 18.07.2024 р. його захисника адвоката ОСОБА_9 в судові засідання, роль обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, його сімейний та майновий стан, вік та стан здоров`я, та інші обставини, що передбачені ст.178 КПК України, та вважає доведеним існування ризику, визначеного п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки наслідки ризику втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і його процедура виконання покарання.

Суд також вважає, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, враховуючи що вони ще не допитані судом, та з урахуванням процедури, яка передбачена КПК України щодо отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а тому ризик впливу на вказаних осіб, що передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від зазначених осіб та дослідження їх судом.

Переконливими є доводи прокурора щодо існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки з огляду на характер та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, ОСОБА_6 під виглядом надання послуг з обслуговування програмних забезпечень та комп`ютерної техніки може дистанційно втручатись в роботу інформаційних (автоматизованих) та електронних комунікаційних систем, тим самим вчинити нове кримінальне правопорушення.

Враховуючи вище викладене, суд констатує, що в конкретній ситуації ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, з урахуванням тяжкості покарання в співставленні з характеризуючими даними та процесуальною поведінкою обвинуваченого, є достатньо високими та продовжують існувати на стадії судового розгляду.

Встановлені відомості про обвинуваченого, з урахуванням в цілому процесуальної поведінки сторони захисту, яка направлена на умисне, завуальоване затягування строків розгляду справи, не вказують, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж обраний обвинуваченому запобіжний захід зможе гарантувати належну процесуальну поведінку останнього та запобігти встановленим у провадженні ризикам.

Застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання для запобігання встановленим ризикам, буде недостатнім, оскільки виконання покладених на підозрюваного обов`язків буде залежати виключно від волі самого ОСОБА_6 та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

Покладені наразі на обвинуваченого обов`язки не є такими, що надмірно або негативно впливають на його життєвий уклад. Продовжуючи строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків, суд також виходить із того, що таке продовження має найменший вплив на реалізацію прав і свобод людини, таке втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження.

Суд також враховує те, що обвинувачені повідомили про вчинення працівниками СБУ під час проведення обшуків за їх місцем проживання фізичного та психологічного насильства і на даний час триває досудове розслідування з перевірки вказаної інформації, не завершення якого об`єктивно унеможливлює завершення розгляду даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.131,176-179,193,194,331,309,376,392 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши обвинуваченому залишати вказане житло у період доби з 24.00 год. по 06.00 год. наступного дня, без дозволу суду строком до 15.02.2025 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду та слідчого у визначений час;

2) не залишати місце проживання, а саме: АДРЕСА_2 в певний період доби, а саме з 24 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або про зміну місця роботи;

4) утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні 0000022;

5) здати на зберігання уповноваженому органу паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , заборонивши обвинуваченому залишати вказане житло у період доби з 24.00 год. по 06.00 год. наступного дня, без дозволу суду строком до 15.02.2025 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду та слідчого у визначений час;

2) не залишати місце проживання, а саме: АДРЕСА_3 в певний період доби, а саме з 24 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або про зміну місця роботи;

4) утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні №0000022;

5) здати на зберігання уповноваженому органу паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії ухвали до 15.02.2025 року.

Ухвалу в частині застосування домашнього арешту щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_5 направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинувачених.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Судді:

________ ОСОБА_1 _________ ОСОБА_2 ОСОБА_3