Справа № 138/483/25
Провадження №:1-кп/138/131/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в режимі відеоконференцзв`язку з використанням власних технічних засобів по кримінальному провадженню № 0007456 від 14.09.2024 клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вендичани Могилів-Подільського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, зі слів військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Наказом командира військової частини №244 від 01.09.2023 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 . Наказом командира військової частини № 135 від 13.05.2024 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду старшого навідника 3 гранатометного відділення протитанкового взводу військової частини НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_3 .

Відтак, з 01.09.2023, тобто з моменту відправлення до військової частини ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня продовжив виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За статтею 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно з п. п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про запровадження в Україні воєнного стану та порядок проходження військової служби в умовах воєнного стану солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, солдат ОСОБА_4 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

19.05.2024 солдат ОСОБА_4 перебував на військовій службі, а саме у тимчасовому розташуванні військової частини біля населеного пункту Печеніги Харківської області. У подальшому під час перевірки особового складу 19.05.2024 встановлено, що солдат ОСОБА_4 відсутній в розташуванні особового складу 3 гранатометного відділення протитанкового взводу військової частини НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_3 .

Реалізовуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилитися від проходження військової служби, маючи об`єктивні можливості продовжувати військову службу, в порушення статутних вимог, в умовах воєнного стану, без поважних причин солдат ОСОБА_4 самовільно залишив місце несення військової служби, а саме місце тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_4 біля населеного пункту Печеніги Харківської області.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 19.05.2024 без поважних причин самовільно залишив місце несення військової служби, а саме місце тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_3 , яке розташоване біля населеного пункту Печеніги Харківської області, та ухилявся від проходження військової служби за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам.

У подальшому, 30.10.2024 ОСОБА_4 був виявлений працівниками Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області та переданий до ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого направлений у розташування військової частини НОМЕР_5 за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим припинивши вчинення злочину.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 408 КК України дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, і 17.02.2025 йому повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

У клопотанні прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 17.02.2025 ставиться питання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ч. 5 ст. 401 КК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання і просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні клопотання прокурора підтримали.

Заслухавши клопотання прокурора, думки підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Як вбачається з ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

З письмової згоди обвинуваченого на звільнення від кримінальної відповідальності вбачається, що військовослужбовець ОСОБА_4 виявив бажання та намір продовжити військову службу.

З письмової згоди командира військової частини НОМЕР_5 підполковника ОСОБА_6 від 15.02.2025 за № 13323 вбачається, що ОСОБА_4 може продовжити проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_5 .

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягувався, добровільно висловив своє бажання продовжити військову службу у військовій частині НОМЕР_5 , а також на письмову згоду командира військової частини НОМЕР_5 , в якій зазначено про можливість ОСОБА_4 проходити військову службу в цій військовій частині, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 408 КК України, та закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007456 від 14.09.2024.

При цьому судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, те, що звільнення його від кримінальної відповідальності здійснюється з нереабілітуючих підстав та безумовну можливість розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військово-службовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбаче-них пунктами 5 - 8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, відповідно до вимог ч. 5 ст. 401 КК України.

Керуючись ч. 5 ст. 401, ч. 4 ст. 408 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, 288, 314, 370, 371, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0007456 від 14.09.2024 відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 408 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_5 .

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_5 , після набрання ухвалою законної сили, забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Могилів-Подільський міськрайонний суд і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1