Провадження № 1-кп/466/431/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

учасники справи

секретар ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження №0000543 від 11.04.2024 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, військової частини НОМЕР_1 , солдат командир бойової машини-командира 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 4 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше не суджений,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:

Військовослужбовець ОСОБА_4 командир бойової машини-командира 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 4 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону (військове звання солдат) з 18.06.2023 перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 .

У відповідності до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХІУ, ст. ст.1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Водночас, ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог зазначеного вище законодавства, усвідомлюючи те, що в Україні згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, дія якого, в подальшому, неодноразово продовжувалася, належних висновків для себе не зробив та вчинив корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_4 , 10 квітня 2024 року, близько 13 годин 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні під`їзду № 1 на першому поверсі ЖК «Вежа» будівництва багатофункціонального комплексу нежитлових та житлових будівель за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 207, під час відвантаження товару замовнику ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, викрав будівельний матеріал, а саме: одну бухту кабелю ВВГНГ-П довжиною 100 м. вартістю 3700 грн. (без ПДВ), після чого залишив вищезазначений об`єкт та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3700 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини. Пояснив, що справді 10.04.2024р. близько 13.00год перебуваючи у приміщенні під`їзду № 1 на першому поверсі ЖК «Вежа» будівництва багатофункціонального комплексу нежитлових та житлових будівель за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 207, під час відвантаження товару замовнику ОСОБА_5 таємно викрав одну бухту кабелю ВВГНГ-П довжиною 100 м. Згодом продав цю бухту невідомій йомуособі на ринку «Торпедо». У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Від потерпілого ОСОБА_5 06.11.2024 року надійшла заява про розгляд справи без його участі.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого. Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000543 від 11.04.2024.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину повністю та об`єктивно доведена, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, особу обвинуваченого, який проходить військову сліжбу, на обліку у психоневрологічному диспансері не перебуває, згідно ст.89 КК України є несудженим.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини статті КК України, за якою кваліфіковано злочин за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, на підставі ст.ст.75 КК України слід звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням та покладенням на нього передбачених ч.1 ст.76 КК України обов`язків.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Львова.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_7