Справа № 456/6569/24
Провадження № 1-кп/456/546/2024
ВИРОК

іменем України

18 грудня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні в залі суду в місті Стрию за відсутності учасників судового провадження та фіксації засідання технічними засобами відповідно до положень ст. 382 КПК України кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000305 від 12.11.2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Жупани Сколівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, із середньою спеціальною освітою, одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 11.10.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, 09.11.2022 ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова приведено вирок у відповідність до вимог ч. 4 ст. 70 КК України та призначено остаточну міру покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки,у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

встановив:

Будучи військовослужбовцем,призваним під час мобілізації Збройних Сил України, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , матрос ОСОБА_3 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права використання його іншою особою, з метою використання вказаного посвідчення водія під час керування транспортним засобом, у порушення вимог ст.ст. 68, 92 Конституції України, п.п. 2, 16-18 постанови Кабінету міністрів України від 08.05.1993 №340, п.п. 1.10, 2.1 постанови Кабінету міністрів України від 10.05.2001 №1306, у листопаді 2024 року, більш точного часу дізнанням не встановлено, знаходячись за своїм місцем проживання у селі Бережниця Стрийського району Львівської області за допомогою власної комп`ютерної техніки виготовив посвідчення водія на власне ім`я серії НОМЕР_2 від 01.11.2024 з категорією «В», бланк якого не відповідає за своїми характеристиками аналогічним документам, які видаються/видавались уповноваженими органами України.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 , передбачена ч. 1 ст. 358 КК України - підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

Крім того, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації Збройних Сил України, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа у порушення вимог ст.ст. 68, 92 Конституції України, п.п. 2, 16-18 постанови Кабінету міністрів України від 08.05.1993 №340, п.п. 1.10, 2.1 постанови Кабінету міністрів України від 10.05.2001 №1306, достовірно знаючи, що посвідчення водія категорії «В» серії НОМЕР_2 від 01.11.2024 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у встановленому законом порядку він не отримував, з метою підтвердження права керування транспортним засобом, перебуваючи за кермом автомобіля марки «Opel» моделі «Astra» д.н.з. НОМЕР_3 , 12 листопада 2024 року, близько 10 год. 00 хв., на автодорозі у с. Любинці Стрийського району Львівської області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, пред`явив поліцейському взводу №1 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції у Львівській області ОСОБА_4 на законну вимогу, завідомо підроблений документ бланк посвідчення водія категорії «В» серії НОМЕР_2 від 01.11.2024 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за своїми характеристиками не відповідає аналогічним документам, які видаються/видавались уповноваженими органами України.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 , передбачена ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень параграфу 1 Глави 30 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки під час досудового розслідування обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Крім цього до обвинувального акту додано письмову заяву ОСОБА_3 від 12.12.2024, складену в присутності захисника ОСОБА_5 , згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, йому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини та згідний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи вищенаведене суд проводить розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні в порядку, передбаченому ст.ст. 381-382 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КК України не здійснюється.

На підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, стороною обвинувачення долучено до матеріалів справи матеріали кримінального провадження № 0000305 від 12.11.2024 року.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, оглянувши матеріали кримінального провадження за № 0000305 від 12.11.2024 року та враховуючи, що обвинувачений свою винуватість визнав та не оспорює обставини, встановлені органом досудового розслідування, вважає доведеним, що ОСОБА_3 умисно вчинивпідроблення посвідчення водія, яке видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права з метою використання його іншою особою та використання завідомо підробленого документа, тобто вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (п.1 ч.1 ст. 66 КК України).

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів (п.1 ч.1 ст. 67 КК України).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальними проступками.

Обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений, не працюючий, раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 11.10.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, 09.11.2022 ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова приведено вирок у відповідність до вимог ч. 4 ст. 70 КК України та призначено остаточну міру покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень.

Таким чином, враховуючи особуобвинуваченого, беручи до уваги всі вказані обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій інкримінованих йому частин статті КК України у виді штрафу.

Призначення обвинуваченому такого виду покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання процесуальних витрат підлягає вирішенню відповідно до положень ст. 124 КПК України.

Питання про скасування арешту майна слід вирішити в порядку ст. 174 КПК України.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 100, 124, 174, 369-371,373,374,376,381-382 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень;

за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової технічної експертизи документів (висновок експерта №51-157/30 від 22.11.2024) у сумі 3183,60 гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.11.2024.

Речові докази:

-посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 01.11.2024, видане на ім`я ОСОБА_3 знищити;

-2 (два) DVD-R диски із відеозаписом з нагрудного відеореєстратора залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через місцевий суд, який його ухвалив, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Строк апеляційного оскарження вироку у випадку ухвалення його в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду обчислюється з дня отримання особою копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку направити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_6