Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/8061/24
У Х В А Л А

20.02.2025 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000726 від 23 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веряця, мешканця АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До Виноградівського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000726 від 23 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України відносно ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 04.12.2022 призваний на військову службу за мобілізацією та у подальшому направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 та з моменту призову та зарахування останнього до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу.

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, військовослужбовець солдат ОСОБА_5 повинен у своїй повсякденній діяльності дотримуватись вимог: статей 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно з якими військовослужбовці постійно повинні свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрими, дисциплінованими, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, бути зразком високої культури, скромності і витримки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому; статей 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця дотримуватися Конституції та Законів України, зміцнювати військове товариство, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливим і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Натомість, солдат ОСОБА_5 став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти здоров`я особи, яке він вчинив за наступних обставин.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 23 листопада 2024 року, близько 00 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись в середині приміщення будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на позбавлення життя ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх кримінальну караність, передбачаючи наслідки у вигляді настання смерті людини, та бажаючи настання саме таких наслідків, з метою позбавлення життя спричинив численні удари кулаками обох рук в область обличчя ОСОБА_8 , що призвело до його смерті.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в умисному вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

23 листопада 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веряця, Виноградівського району та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, військовослужбовця ЗСУ ВЧ НОМЕР_1 , одруженого, раніше не судимого, повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

25.11.2024 ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб (до 21.01.2025 включно).

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується, однак на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися та існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а тому існують достатні підстави для продовженні строків тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

Постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_9 від 20 січня 2025 року, у кримінальному провадженні № 0000726 від 23.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 23 лютого 2025 року.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 173 КК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого погодженого з прокурором.

Відповідно до вимог ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Згідно п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є особливо тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_5 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та понятими та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись на волі підозрюваний ОСОБА_5 зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування.

Крім того, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У випадку засудження ОСОБА_5 за вчинення особливо тяжкого злочину, до якого може бути застосовано виключно покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років.

Враховуючи викладене, сторона обвинувачення вбачає за доцільне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили продовжити дію запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_6 , не погоджуючись з доводами клопотання, подав до суду заперечення, у якому просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження троку дії запобіжного заходу, а звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з під варти.

Доводи заперечення зводяться до того, що органом досудового розслідування невірно кваліфіковано дії ОСОБА_5 , а ризики на які вказується у клопотанні відсутні. Також вказує, що слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не визначено розмір застави.

В судовому засіданні в режимі (відеоконференції) захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 підтримав доводи викладені в запереченні на клопотання, та просив відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обрати відносно ОСОБА_5 , запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні (в режимі відеоконференції) підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені матеріали, заперечення сторони захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання випливає, що 23 листопада 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веряця, Виноградівського району та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, військовослужбовця ЗСУ ВЧ НОМЕР_1 , одруженого, раніше не судимого, повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

25.11.2024 ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб (до 21.01.2025 включно).

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 23.02.2025, однак на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися та існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а тому існують достатні підстави для продовженні строків тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин, проти життя та здоров`я особи, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Враховуючи наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків, сторона обвинувачення вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого строком на 30 діб.

Відповідно до положень ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається слідчим суддею за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тобто у порядку ст. ст.183,193,194 КПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 194 КПК Українипід час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ч.2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

23.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

25.11.2024 слідчим суддею обрано відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 січня 2025 року включно.

Надаючи оцінку доводам сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши додані до клопотання докази, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність гр. ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Крім цього, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 115 КК України була встановлена слідчим суддею також при обранні запобіжного заходу.

Підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному,серед іншого слугувала доведеність під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість злочину,у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 та суворість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного; можливість незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

При розгляді даного клопотання у судовому засіданні встановлено, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були враховані і слугували підставою для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, а інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового провадження.

Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя:

- з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_5 ;

- доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри,

- доведення стороною обвинувачення існування ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України вважає доведеною та обґрунтованою необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого на стадії судового провадження.

У свою чергу, документів на спростування доводів, наведених прокурором в обґрунтування неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, сторона захисту не надала.

Даючи оцінку, доводам захисника про те, що слідчим суддею при ухваленні рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не вирішено питання про визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя звертає увагу на те, що частина 3 ст. 183 КПК України регламентує обов`язок суду визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Однак за ч. 4 ст. 183 КПК України, суд постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може не визначати розмір застави, зокрема у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини (пункт 2).

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, умисному вбивсті, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині., що свідчить про його підвищену небезпеку для суспільства, а відтак слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави як альтернативний триманню під вартою запобіжний захід.

Суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, тяжкістю покарання, яке йому загрожує згідно санкції статті, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, встановлені ризики є дійсними та триваючими, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду і вони виключають, на даний час, можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу на більш м`який.

Беручи до уваги вищевикладене та зважаючи на наявність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, а також те, що прокурором доведено, що ризики, передбачені ч.1ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.

Приписами ч.1, 3ст.197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Отже, вирішуючи питання доцільності продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 слідчий суддя не знаходить підстав, які б слугували для відмови у задоволенні клопотання сторони обвинувачення щодо продовження тримання під вартою. Відтак, оцінивши мету застосування запобіжного заходу, зокрема забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до переконання про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування строком на 60 днів.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі провадження, не встановлено та сторонами кримінального провадження не наведено.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309, 331, 376, 392 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000726 від 23.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України в межах строку досудового розслідування терміном на 60 днів, а саме з 20.02.2025 року по 20.04.2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1