Справа №: 630/142/25 Провадження №: 1-кс/630/124/25
У Х В А Л А

Іменем України

25 січня 2025 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 24 січня 2025 року по кримінальному провадженню № 0000003 від 08 січня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин Харківської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

в с т а н о в и в:

25 січня 2025 року до суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказав, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000003, в якому досудове розслідування здійснює СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, було встановлено, що ОСОБА_4 у невстановлений в ході проведення досудового розслідування місце та час, розробив злочинну схему отримання неправомірної вигоди від громадян України, для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на посадових осіб військово-лікарської комісії, медико-соціальної експертної комісії, а також на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо видачі громадянам України медичних документів, які можуть стати підставою для виключення з військового обліку або отримання відстрочки від мобілізації, а також подальшого безперешкодного перетину Державного кордону України такими особами.

Так, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, шляхом створення штучних умов для надання йому неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, у невстановлений в ході проведення досудового розслідування місце та час, в ході особистого спілкування з ОСОБА_8 , будучі обізнаним про те, що ОСОБА_8 має на меті пройти військово-лікарську комісію, запевнив останнього, що у зв`язку із проведенням активної мобілізації осіб чоловічої статі на території України, він ( ОСОБА_8 ) самостійно не зможе пройти військово-лікарську комісію та підтвердити своє захворювання без надання грошових коштів. ОСОБА_4 повідомив, що у нього є безліч знайомих серед працівників різних ІНФОРМАЦІЯ_2 , хизувався особистим знайомством із керівництвом РТЦК та СП, а також посадовими особами військово-лікарських комісій. Після чого ОСОБА_4 запевнив, що окрім нього, ОСОБА_8 навряд чи зможе хтось допомогти в проходженні військово-лікарської комісії та в подальшому отриманні військово-облікового документу (військового квитка) із відповідним записом про виключення ОСОБА_8 з військового обліку.

Таким чином ОСОБА_4 створив для ОСОБА_8 штучні умови, за яких останній був вимушений надати ОСОБА_4 неправомірну вигоду задля отримання вищезазначених документів, а також створив в очах ОСОБА_8 впевненість у своїх діях, а саме реальності впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на прийняття відповідних рішень посадовими особами військово-лікарської комісії та посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу, задля забезпечення створення довірчих відносин між ним та ОСОБА_8 , вирішив залучити до бесіди знайомого ОСОБА_8 ОСОБА_9 , з яким 22 січня 2025 року приблизно о 09-00 год., більш точного часу не встановлено, прибув за адресою: АДРЕСА_2 , та в ході особистої бесіди із ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , почав вимагати з останнього грошові кошти в сумі 10000 доларів США за вплив на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо видачі йому ( ОСОБА_8 ) військового квитка та медичних документів військово-лікарської комісії, які стануть підставою для виключення ОСОБА_8 з військового обліку, наголошуючи на тому, що гроші необхідно передати цього ж дня, тобто 22 січня 2025 року.

22 січня 2025 року у вечірній час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу зателефонував ОСОБА_9 та призначив йому зустріч на 23 січня 2025 року о 09-00 год. на парковці супермаркету «Клас» за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 104-а.

23 січня 2025 року близько 09-00 год ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 104-а, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди та особистого збагачення, діючи умисно, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_9 , надав останньому вказівку зателефонувати ОСОБА_8 та повідомити про зустріч через короткий проміжок часу, в ході якого ОСОБА_9 повинен забрати у ОСОБА_8 та передати ОСОБА_4 раніше обумовлену суму грошових коштів в розмірі 10000 доларів США, а також особисті документи, на підставі яких для ОСОБА_8 буде виготовлений військовий квиток із відповідною медичною документацією, на підставі якої ОСОБА_8 буде виключений з військового обліку.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, без розриву у даті та часі, ОСОБА_4 відвіз ОСОБА_9 за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , після чого ОСОБА_4 на особистому автомобілі AUDI А4, державний номер НОМЕР_1 , поїхав за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 3, та став очікувати ОСОБА_9 із грошовими коштами та документами, які той повинен забрати у ОСОБА_8 та передати ОСОБА_4

23 січня 2025 року приблизно о 10-25 год., більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди та особистого збагачення, діючи умисно, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 3-а, знаходячись в середині автомобілю AUDI А4, державний номер НОМЕР_1 , отримав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду в сумі 10000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 23 січня 2025 року становить 419751,00 грн., які ОСОБА_9 на виконання вказівки ОСОБА_4 отримав у ОСОБА_8

23 січня 2025 року о 10-30 год. ОСОБА_4 було затримано у порядку ст. 208 КПК України. Того ж дня, 23 січня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, і така підозра обґрунтована зібраними під час досудового розслідування доказами.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна, та що наявні ризики, передбачених в п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний, знаходячись на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, в тому числі за межами України, з метою уникнення відповідальності за вчинене, а тим більше усвідомлюючи неможливість звільнення від відбування покарання осіб, які підозрюються чи обвинувачуються у вчиненні корупційного кримінального правопорушення; може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; підозрюваний може незаконно впливати на свідків; підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, в тому числі й через те, що наразі ОСОБА_4 є обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0004289 від 13 грудня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 369-2, ч. 1 ст. 354, ч. 1 ст. 209 КК України, в якому до нього був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 242240,00 грн., і яка ним була сплачена 17 травня 2024 року. А це свідчить про злочинну модель поведінки ОСОБА_4 і бажання вчиняти нові кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане слідчим клопотання підтримав та просив його задовольнити, виходячи з обставин, викладених у такому клопотанні. Додатково прокурор акцентував увагу на тому, що кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , було вчинено в період перебування його під дією запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні, в якому обвинувальний акт був переданий на розгляд до Московського районного суду м. Харкова. Розмір застави, зазначений у клопотанні слідчого, обумовлений тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вимаганні неправомірної вигоди за вплив на осіб, уповноважених на виконання функцій держави, і раніше вчиняв подібні правопорушення і сплатив заставу у кримінальному провадженні в розмірі 242240,00 грн.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти клопотання слідчого та просив не застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_4 пояснив, що відносно нього працівниками поліції була здійснена провокація і грошові кошти йому просто підкинули, аби сфабрикувати кримінальну справу. Він пояснив, що має чотири вищі освіти, в тому числі юридичну, багато років працював на різних посадах в державний установах і організаціях, а тому має необхідні знання діючого законодавства, аби за потреби надати необхідну консультацію. Саме ОСОБА_9 просив його проконсультувати його знайомого, яким виявився ОСОБА_8 , щодо законодавства з військового обліку і отримання відповідного військово-облікового документу. Розмови з ОСОБА_8 відбувались виключно в форматі консультації, і жодної вимоги про надання грошових коштів він йому не висловлював. Що ж до подій 23 січня 2025 року, ОСОБА_4 пояснив, що дійсно вранці зустрічався з ОСОБА_9 і лише для того, аби підвезти його на власному автомобілі до вказаного ним пункту призначення. Він висалив ОСОБА_9 там, де той попросив, і останній вийшов з автомобіля і пішов у власних справах. Але одразу його автомобіль заблокував інший автомобіль, внаслідок чого були завдані пошкодження кузовним елементам, і хтось не відомий вибив скло у дверях автомобіля і закинув в салон автомобіля пакунок, в якому, як потім з`ясувалось, знаходились грошові кошти. Далі працівники правоохоронних органів силоміць витягли його з автомобіля, надягли кайданки та ще й вдарили в обличчя, що мало наслідком утворення великої гематоми під правим оком, струс мозку і погіршення загального самопочуття, та ще розбили скло в автомобілі. Протиправні дій по відношення до нього були вчинені співробітниками ГУНП в Харківській області, Державної прикордонної служби України і Державної міграційної служби України. Потім в автомобілі провели обшук і вилучили грошові кошти, яких він навіть не торкався, а тим більше не отримував від кого-небудь.

Крім того, ОСОБА_4 просив взяти до уваги, що він має сім`ю, його донька має тяжке захворювання цукровий діабет 1 типу, важкої форми і інвалідність 2-ї групи, що вимагає проходження лікування, і він теж страждає на цукровий діабет 2 типу, середньої важкості; і що наприкінці грудня 2024 року у нього померла мати. За таких особистих обставин він не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, оскільки має піклуватися про дружину і доньку. Що ж до обвинувачення в іншому кримінальному провадженні, яке розглядається в суді, ОСОБА_4 пояснив, що своє провини у пред`явленому обвинуваченні він не визнав, бо немає доказів його провини, і таке обвинувачення від початку було сфабриковано проти нього.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 заперечив проти клопотання слідчого і просив в його задоволенні відмовити та застосувати у відношенні підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 121120,00 грн. Захисник пояснив, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, не обґрунтована, а усі докази, представлені стороною обвинувачення, є сфабрикованими, і грошові кошти були підкинуті у транспортний засіб, яким 23 січня 2025 року керував ОСОБА_4 . Свої провини підозрюваний не визнає, а тим більше, що в клопотанні відсутня вказівка на посадову особу, на яку ОСОБА_4 мав намір вплинути. Запропонований слідчим розмір застави захисник вважає надмірно завищеним.

При вирішення клопотання слідчого по суті захисник ОСОБА_5 просив врахувати відсутність доказів існування ризиків, про які зазначив слідчий у своєму клопотанні, і що прокурором такі ризики не підтверджені доказами. На це вказують ті обставини, що 16 травня 2024 року слідчим суддею Московського районного суду м. Харкова у кримінальному провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, до ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 242240,00 грн. Таку заставу було сплачено донькою підозрюваного ОСОБА_10 , для чого й довелося взяти кредит в АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Від моменту звільнення з-під варти ОСОБА_4 жодним чином не порушував застосований до нього запобіжний захід і відповідні обов`язки, а тим більше він зацікавлений у доведенні своєї невинуватості у пред`явленому обвинуваченні, яке в даний час перебуває на розгляді в Московському районному суді м. Харкова. Також захисник просив врахувати вік підозрюваного ОСОБА_4 , наявні у нього тяжкі захворювання та наявність у його доньки, тяжких захворювань, які призвели до встановлення їй інвалідності 2-ї групи, через яку вона повинна дотримуватися індивідуальної програми реабілітації та проходити регулярний медичний огляд, та обмежена у трудовій діяльності; і він постійно проживає за місцем своєї реєстрації з дружиною і донькою. Це вказує на наявність у нього міцних соціальних зв`язків.

Окремо у своєму виступі захисник ОСОБА_5 вказав на порушення прав ОСОБА_4 працівниками поліції під час затримання, які безпідставно завдали тілесних ушкоджень підозрюваному, який не чинив супротиву.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані слідчим на обґрунтування клопотання докази, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні Слідчого відділу відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 08 січня 2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

З представленого слідчим витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні вбачається, що до реєстру за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 369-2 КК України були внесені відомості про те, що гр. ОСОБА_4 вимагав та отримав від гр. ОСОБА_8 за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави.

Органом досудового розслідування є відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області.

Постановою керівника органу досудового розслідування від 23 січня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000003 утворено групу слідчих у складі ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 .

Відповідно до постанови першого заступника керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області від 08 січня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000003 була утворена група процесуальних керівників зі складу прокурорів Харківської окружної прокуратури, старшим групи прокурорів призначено ОСОБА_3 .

Отже клопотання подано уповноваженим слідчим за погодженням з уповноваженим прокурором.

23 січня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000003 ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України - одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

У повідомленні про підозру вказано, що ОСОБА_4 у невстановлений в ході проведення досудового розслідування місце та час, розробив злочинну схему отримання неправомірної вигоди від громадян України, для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на посадових осіб військово-лікарської комісії, медико-соціальної експертної комісії, а також на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо видачі громадянам України медичних документів, які можуть стати підставою для виключення з військового обліку або отримання відстрочки від мобілізації, а також подальшого безперешкодного перетину Державного кордону України такими особами.

Так, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, шляхом створення штучних умов для надання йому неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, у невстановлений в ході проведення досудового розслідування місце та час, в ході особистого спілкування з ОСОБА_8 , будучі обізнаним про те, що ОСОБА_8 має на меті пройти військово-лікарську комісію, запевнив останнього, що у зв`язку із проведенням активної мобілізації осіб чоловічої статі на території України, він ( ОСОБА_8 ) самостійно не зможе пройти військово-лікарську комісію та підтвердити своє захворювання без надання грошових коштів. ОСОБА_4 повідомив, що у нього є безліч знайомих серед працівників різних ІНФОРМАЦІЯ_2 , хизувався особистим знайомством із керівництвом РТЦК та СП, а також посадовими особами військово-лікарських комісій. Після чого ОСОБА_4 запевнив, що окрім нього, ОСОБА_8 навряд чи зможе хтось допомогти в проходженні військово-лікарської комісії та в подальшому отриманні військово-облікового документу (військового квитка) із відповідним записом про виключення ОСОБА_8 з військового обліку.

Таким чином ОСОБА_4 створив для ОСОБА_8 штучні умови, за яких останній був вимушений надати ОСОБА_4 неправомірну вигоду задля отримання вищезазначених документів, а також створив в очах ОСОБА_8 впевненість у своїх діях, а саме реальності впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на прийняття відповідних рішень посадовими особами військово-лікарської комісії та посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу, задля забезпечення створення довірчих відносин між ним та ОСОБА_8 , вирішив залучити до бесіди знайомого ОСОБА_8 ОСОБА_9 , з яким 22 січня 2025 року приблизно о 09-00 год., більш точного часу не встановлено, прибув за адресою: АДРЕСА_2 , та в ході особистої бесіди із ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , почав вимагати з останнього грошові кошти в сумі 10000 доларів США за вплив на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо видачі йому ( ОСОБА_8 ) військового квитка та медичних документів військово-лікарської комісії, які стануть підставою для виключення ОСОБА_8 з військового обліку, наголошуючи на тому, що гроші необхідно передати цього ж дня, тобто 22 січня 2025 року.

22 січня 2025 року у вечірній час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу зателефонував ОСОБА_9 та призначив йому зустріч на 23 січня 2025 року о 09-00 год. на парковці супермаркету «Клас» за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 104-а.

23 січня 2025 року близько 09-00 год ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 104-а, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди та особистого збагачення, діючи умисно, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_9 , надав останньому вказівку зателефонувати ОСОБА_8 та повідомити про зустріч через короткий проміжок часу, в ході якого ОСОБА_9 повинен забрати у ОСОБА_8 та передати ОСОБА_4 раніше обумовлену суму грошових коштів в розмірі 10000 доларів США, а також особисті документи, на підставі яких для ОСОБА_8 буде виготовлений військовий квиток із відповідною медичною документацією, на підставі якої ОСОБА_8 буде виключений з військового обліку.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, без розриву у даті та часі, ОСОБА_4 відвіз ОСОБА_9 за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , після чого ОСОБА_4 на особистому автомобілі AUDI А4, державний номер НОМЕР_1 , поїхав за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 3, та став очікувати ОСОБА_9 із грошовими коштами та документами, які той повинен забрати у ОСОБА_8 та передати ОСОБА_4

23 січня 2025 року приблизно о 10-25 год., більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди та особистого збагачення, діючи умисно, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 3-а, знаходячись в середині автомобілю AUDI А4, державний номер НОМЕР_1 , отримав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду в сумі 10000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 23 січня 2025 року становить 419751,00 грн., які ОСОБА_9 на виконання вказівки ОСОБА_4 отримав у ОСОБА_8 .

Наведений вище виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчинення якого підозрюється ОСОБА_4 , цілком збігається з обставинами, зазначеними слідчим у клопотанні про застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження № 0000003, а саме:

заявою ОСОБА_8 від 08 січня 2025 року, в якій він звертається до Харківської окружної прокуратури і просить притягнути до кримінальної відповідальності особу на ім`я ОСОБА_14 , який вимагає у нього грошові кошти за вплив на посадових осіб медичних закладів та РТЦК та СП щодо видачі військового документу та інших документів, які надають право безперешкодного перетину державного кордону України;

протоколом допиту від 22 січня 2025 року в якості свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що наприкінці грудня 2024 року чи на початку січня 2025 року у нього відбулась розмова зі своїм знайомим ОСОБА_9 , в якій вони обговорювали тему оновлення особистих даним в РТЦК та СП, і під час проходження медичної комісії у 2024 році підтвердилась наявність у нього захворювання «Гепатит В», і що він, ОСОБА_8 , від когось чув, що таке захворювання є підставою для зняття з військового обліку. В бесіді ОСОБА_9 запропонував звернутися за консультацією до його знайомого на ім`я ОСОБА_14 , у якого є знайомі в різних ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_9 одразу зателефонував своєму знайомому, який виявився ОСОБА_15 , і з ним у нього, ОСОБА_8 , відбулась розмова. ОСОБА_15 повідомив, що у нього є безліч знайомих серед працівників різних ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також хизувався особистим знайомством із керівником ІНФОРМАЦІЯ_3 та посадовими особами військово-лікарських комісій. Після чого він повідомив, що окрім нього, навряд чи зможе хтось допомогти в проходженні військово-лікарської комісії та в подальшому отриманні військово-облікового документу із відповідним записом про виключення з військового обліку. За результатами їх розмови свідок зрозумів, що ОСОБА_15 діючи за попередньою змовою із посадовими особами військово-лікарських комісій та ІНФОРМАЦІЯ_2 , підшукують осіб, з яких вимагають грошові кошти за прийняття рішення посадовими особами РТЦК та СП та ВЛК, щодо видачі необхідних документів, які будуть підставою для виключення осіб з військового обліку. Наступна зустріч між ними відбулась 22 січня 2025 року о 09-00 год., коли ОСОБА_9 і ОСОБА_15 приїхали до нього, ОСОБА_8 , додому, і в розмові ОСОБА_15 почав вимагати від нього грошові кошти в сумі 10000 доларів США для здійснення впливу на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою видачі ними військового квитка та медичних документів ВЛК, які будуть підставою для виключення його з військового обліку. ОСОБА_15 вимагав, аби грошові кошти в сумі 10000 доларів США були передані йому протягом доби 22 січня 2025 року, разом з особистими документами;

протоколом додаткового допиту від 23 січня 2025 року в якості свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що 23 січня 2025 року приблизно о 10-00 год. йому зателефонував ОСОБА_16 та повідомив, що зараз він приїде разом з ОСОБА_15 до нього та йому буде необхідно швидко спуститися та передати заздалегідь обумовлену суму грошових коштів, а саме 10 000 доларів США. Надалі, приблизно о 10-10 год. години 23 січня 2025 року йому знову зателефонував ОСОБА_16 та наказав спуститися на вулицю разом з грошима. Вийшовши на вулицю, він, ОСОБА_8 , помітив лише ОСОБА_17 , який йому повідомив, що грошові кошти для ОСОБА_15 у сумі 10 000 доларів передати необхідно через нього, за вказівкою останнього, а він вже самостійно передасть їх ОСОБА_18 . Тоді він, ОСОБА_8 , передав ОСОБА_19 прозорий пакет з грошовими коштами в сумі 10000 доларів США;

протоколом допиту від 22 січня 2025 року в якості свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що наприкінці грудня 2024 року чи на початку січня 2025 року у нього відбулась розмова зі своїм знайомим ОСОБА_8 , в якій вони обговорювали тему оновлення особистих даним в РТЦК та СП, і що в розмові ОСОБА_8 повідомив що під час проходження військово-лікарської комісії за направленням ІНФОРМАЦІЯ_4 у нього виявили захворювання, яке, як хтось йому повідомив, є підставою для зняття з військового обліку. Тоді він, ОСОБА_9 , запропонував ОСОБА_8 звернутися до консультацією до його знайомого ОСОБА_4 , який має знайомих серед працівників різних ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він, ОСОБА_9 , зателефонував ОСОБА_4 і передав телефон ОСОБА_8 , і між ними відбулась розмова, після завершення якої ОСОБА_8 сказав, що ОСОБА_4 запропонував йому виготовити військові документи. Також ОСОБА_9 пояснив, що ввечері 21 січня 2025 року йому зателефонував ОСОБА_4 і запропонував зустрітися 22 січня 2025 року о 09-00 год. на вул. Клочківська в м. Харкові, поряд з супермаркетом «КЛАС». Коли вони зустрілися 22 січня 2025 року, ОСОБА_4 пояснив, що хоче зустрітися з ОСОБА_8 та обговорити виготовлення військових та медичних документів. Вони разом вирушили на автомобілі до місця проживання ОСОБА_8 , з яким у ОСОБА_4 відбулась розмова, і під час цієї розмови ОСОБА_4 схиляв ОСОБА_8 до передання йому неправомірної вигоди в сумі 10000 доларів США за виготовлення військових та медичних документів;

протоколом допиту від 22 січня 2025 року в якості свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що ввечері 22 січня 2025 року йому зателефонував ОСОБА_4 і запропонував зустрітися 23 січня 2025 року о 09-00 год. на вул. Клочківська в м. Харкові, поряд з супермаркетом «КЛАС». У вказаний день і час вони зустрілися і ОСОБА_4 в розмірі пояснив, що за 10000 доларів США він зробить для ОСОБА_8 військовий квиток та медичні документи військово-лікарської комісії, які стануть підставою для виключення останнього з військового обліку, і що він, ОСОБА_9 , має негайно зателефонувати ОСОБА_8 та повідомити про зустріч у найближчий час. Далі, ОСОБА_4 сказав йому, ОСОБА_9 , що він повинен буде зустрітися з ОСОБА_8 , отримати від нього гроші в сумі 10000 доларів США і необхідні особисті документи, а потім передати їх йому, ОСОБА_4 . Після цього він, ОСОБА_20 , зателефонував ОСОБА_8 і той підтвердив, що очікує на їх приїзд. Далі, ОСОБА_4 на власному автомобілі AUDI А4 разом з ним вирушив у бік ТРЦ «Нікольський», поряд з яким висалив його та сказав, що після отримання грошей від ОСОБА_8 , чекатиме на нього, ОСОБА_9 , в автомобілі поряд з центральним входом в ТРЦ, де той повинен буде передати йому гроші. ОСОБА_9 погодився та пішов на зустріч з ОСОБА_8 до місця його проживання. Після отримання від ОСОБА_8 прозорого пакунку з грошима він, ОСОБА_9 , повернувся до ТРЦ «Нікольський», неподалік від якого він помітив автомобіль ОСОБА_4 . Коли він, ОСОБА_9 , підійшов до автомобіля, ОСОБА_4 сказав йому сісти на переднє пасажирське сидіння. В салоні автомобіля він передав ОСОБА_4 грошові кошти, і ОСОБА_4 почав рух автомобіля. Але автомобіль проїхав лише 10-15 метрів був заблокований співробітниками поліції;

протоколом від 23 січня 2025 року огляду, копіювання, вручення та помітки заздалегідь ідентифікованих несправжніх імітаційних засобів грошових купюр, в якому вказано, що свідку ОСОБА_8 були вручені грошові купюри номіналом по 100 доларів США в кількості 85 шт., які мають єдиний серійний номер PL95343301C, та в кількості 15 шт., які мають єдиний серійний номер AB28635564K, і використовуються для отримання даних щодо факту вимагання неправомірної вигоди ОСОБА_4 від ОСОБА_8 ;

протоколом обшуку від 23 січня 2025 року, проведеного в період часу з 14-50 год. і до 16-00 год. в транспортному засобі AUDI А4, державний номер НОМЕР_1 , розташованому на ділянці автомобільної дороги за адресою: м. Харків, вул. Г.Сковороди, 2-А, навпроти ТРЦ «Нікольський», в якому розбите скло передньої пасажирської двері та подряпані і пошкодження на передній лівій двері, і в салоні якого на водійському килимку виявлений прозорий пакунок з банкнотами номіналом 100 доларів США в кількості 85 шт., які мають єдиний серійний номер PL95343301C, та в кількості 15 шт., які мають єдиний серійний номер AB28635564K;

протоколом від 23 січня 2025 року про затримання ОСОБА_4 23 січня 2025 року о 10-30 год. за адресою: м. Харків, вул. Г.Сковороди, 2-А, навпроти ТРЦ «Нікольський»;

Керуючись принципом презумпції невинуватості, наразі не вирішується наперед процесуальна перспектива судового розгляду обвинувачення, яке може бути пред`явлено ОСОБА_4 після завершення досудового розслідування, а лише надається аналіз обґрунтованості повідомленої підозри, суспільної небезпеки злочинного діяння, у вчинення якого підозрюється ОСОБА_4 .

Отже, ОСОБА_4 , який не має судимостей, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з обов`язковим додатковим покаранням у виді конфіскації майна.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні питання про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність у підозрюваного зареєстрованого місця проживання, в якому він тривалий час проживає зі своє дружиною ОСОБА_21 , 1971 р.н., і донькою ОСОБА_10 , 1991 р.н., якій в грудні 2024 року встановлена 2-а група інвалідності. В той же час у підозрюваного відсутнє постійне місце роботи. В даному випадку наявність родити не є безумовною ознакою наявності міцних соціальних зв`язків.

Також слідчий суддя бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, і що негативні наслідки застосування такого покарання підсилюються безумовним застосуванням конфіскації майна і законодавчими обмеженнями у можливості звільнення від відбування покарання.

Саме від моменту повідомлення про підозру особа притягується до кримінальної відповідальності і отримує інформацію про кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, та його правову кваліфікацію. В свою чергу це дає можливість підозрюваному спрогнозувати негативні для себе наслідки у вигляді певного покарання, яке може бути йому в майбутньому призначене, та його розмір. Від так тяжкість покарання, яке може загрожувати особі, підсилює ризик її втечі і переховування від органу досудового розслідування та суду.

Наведене вище в сукупності може вказувати на наявність вагомого ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - переховування від слідчого і суду, що може перешкодити завершенню досудового розслідування у найкоротші строки. І в даному випадку вік і стан здоров`я підозрюваного не являться перешкодою для зміни місця проживання, та навпаки можуть сприяти в отриманні підозрюваним документів, які дають право виїзду під час воєнного стану за межі України, враховуючи що він обізнаний про способи формування таких документів. До того ж, виїзду підозрюваного за кордон України може сприяти якраз наявність у його доньки інвалідності 2-ої групи, що у поєднанні з наданням їй утримання з боку ОСОБА_4 , як рідного батька і члена сім`ї, передбачено як одна з підстав для перетину державного кордону громадянами України чоловічої статі віком від 18 до 60 років у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану.

З огляду на те, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення і кваліфікація його дій заснована на показаннях свідка ОСОБА_9 , з яким підозрюваний раніше був знайомий та підтримував певний рівень спілкування, слідчий суддя вважає, що існує великий ризик незаконного впливу на свідка з метою примушування його до дачі неправдивих показань або зміни раніше наданих показань з метою зменшення ступеня відповідальності, адже вирішального значення у встановленні обставин кримінального правопорушення первісно мали та в подальшому під час розгляду обвинувального акту, якщо такий буде складений у відношенні ОСОБА_4 , матимуть саме показання свідка.

Отже слідчий суддя вважає, що існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та він актуальним, оскільки під незаконним впливом розуміється не тільки активний фізичний вплив, погрози тощо, а також прохання, вмовляння, підкуп тощо.

На переконання слідчого у кримінальному провадженні існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому, що підозрюваний може вчинити дії, направлені на знищення, переховування або спотворення речей, які мають значення для кримінального провадження, оскільки ще не віднайдені документи, які можуть бути підставою для видачі свідку ОСОБА_8 медичних та інших документів, за допомогою яких особа може бути виключеної з військового обліку чи виїхати за кордон України в умовах воєнного стану. Однак в судовому засіданні прокурором не доведено належними доказами існування такого ризику, оскільки з поданих слідчим разом з клопотання письмових документів на обґрунтування повідомленої ОСОБА_4 підозри незрозуміло, чи отримав ОСОБА_4 від ОСОБА_8 особисті документи, які планував використати для виготовлення військових і медичних документів для подальшого виключення з військового обліку чи виїзду за кордон України, та чи залишив їх собі.

Вирішуючи питання щодо наявності ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості перешкоджати кримінальному провадженню, що, на думку слідчого, може проявитися у тому, що підозрюваний може скористатися своїм знайомствами у медичній сфері та органах ТЦК та СП, в тому числі обласного рівня, і отримати від своїх знайомих документи для зняття з військового обліку та подальшого виїзду за кордон України, а також знайомствами серед представників різних правоохоронних органів та органів місцевого самоврядування за для уникнення кримінальної відповідальності за вчинене правопорушення, слідчий суддя вважає, що існування такого ризику є малоймовірним, а доводи слідчого фактично обґрунтовують існування іншого ризику переховування від слідчого і суду.

Стосовно ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає обґрунтованим існування такого ризику, адже підозрюваним, який не має офіційного джерела прибутків і місця роботи, дії, які органом досудового розслідування кваліфіковані як кримінальне правопорушення, вчинялись з метою отримання власної вигоди. Отже не виключено, що підозрюваний може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, пов`язані зі зловживанням впливом на осіб, уповноважених на виконання функцій держави, при прийняття відповідних рішень.

У визначенні існування такого ризику слідчий суддя виходив також з того, що ОСОБА_4 підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні корупційного злочину в період його перебування у статусі обвинуваченого за ч. 1 і 2 ст. 190, ч. 2 і 3 ст. 369-2,ч. 1 ст. 354, ч. 1 ст. 209 КК України у іншому кримінальному провадженні № 0004289, розгляд якого відбувається в Московському районного суді м. Харкова (судове провадження № 643/9098/24). До того ж, вчинення ОСОБА_4 дій, які мають ознаки тяжкого злочину, в період перебування під дією запобіжного заходу у вигляді застави, застосованого у вказаному кримінальному провадженні, красномовно свідчить про зневажливе ставлення з його боку до негативних наслідків можливого затримання за новий злочин чи його впевненість у тому, що його дії не будуть викриті і він зможе уникнути відповідальності. Тому слідчий суддя вважає обґрунтованим існування високого рівня ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя вважає підтвердженим наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; та вчиняти інші тотожні кримінальні правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 у своєму виступі наводив відомості про відмінну репутацію ОСОБА_4 за місцем проживання та за місцем роботи. Але на підтвердження таких доводів захисником і підозрюваним були надані документи, складені понад десять років тому. Тому слідчий суддя не вважає їх такими, що відображають репутацію ОСОБА_4 в реальному часі.

Також слідчий суддя не бере до уваги відомості про стан здоров`я підозрюваного, як на підставу застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки стан здоров`я підозрюваного не був тим чинником, який спонукав його до вчинення дій, які розцінені органом досудового розслідування як такі, що містять в собі ознаки корупційного кримінального правопорушення. Тому наведені захисником обставини щодо особи підозрюваного не знижують наявні ризики.

За таких обставин, застосування до підозрюваного на даний час більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, а тому до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою запобігання існуючим ризикам.

Метою тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 poкy, п.32.SeriesA,№ 182 та «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, п.55. Series А, №300-А).

При вирішенні питання щодо можливості обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно звернути увагу, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя також бере до уваги, що інтереси суспільства, яке піддаються негативному впливу від проявів корупції, значною мірою переважають інтереси забезпечення права на свободу підозрюваного ОСОБА_4 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий у клопотанні просив визначити для ОСОБА_4 заставу у 5000000,00 грн., аргументуючи це тим, що підозрюваний вимагав від свідка та отримав неправомірну вигоду в розмірі 10000 доларів США, що станом на 23 січня 2025 року еквівалентно 420325 грн., для себе та третіх осіб, за здійснення впливу на таких осіб, і що і такі дії в умовах воєнного стану та мобілізації на території України могли сприяти зриву мобілізаційних процесів; і що в іншому кримінальному провадженні ОСОБА_4 вніс заставу у розмірі 242240,00 грн., який був визначений Московським районним судом м. Харкова під час застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, у таких межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Аналізуючи зміст вказаної норми та спосіб її викладу, можна зробити висновок, що надаючи слідчому судді право призначати заставу у розмірі, який перевищує максимальну межу, визначену щодо особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, законодавець мав на увазі, що застава щодо такої особи не може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням викладених вище обставин кримінального правопорушення, яке характеризується підвищеною суспільною небезпечністю та в умовах воєнного стану набуває суспільного резонансу, та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть спонукати підозрюваного до невиконання процесуальних обов`язків, вважаю за необхідне визначити, що достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, може бути застава у розмірі 150 (Сто п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить суму 454200 грн. (3028,00х150=454200). Застава у такому розмірі, уразі її внесення підозрюваним чи іншими особами на його прохання, повинна спонукати підозрюваного діяти помірковано і дотримуватися процесуальних обов`язків у такий спосіб, аби це не призводило до прояву ризиків.

Разом із тим, слідчий суддя повинен відреагувати на пояснення, надані підозрюваним у судовому засіданні, щодо його побиття співробітниками правоохоронних та інших державних органів.

Згідно ч. 6 с. 206 КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 23 січня 2025 року ОСОБА_22 був затриманий 23 січня 2025 року о 10-30 год. та в момент затримання, як про це вказано в протоколі затримання, були присутні оперативні працівники УПМ ГУНП в Харківській області та СХРУ ДПСУ. До протоколу затримання були внесені пояснення ОСОБА_4 про те, що в момент затримання він був побитий особами, які не представились, і від побиття у нього утворився забій під правим оком.

В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що після затримання він скаржився на погіршення стану здоров`я, викликаного побиттям саме в момент затримання, і що для надання допомоги його доставляли до медичних закладів для обстеження. Зовнішній вигляд ОСОБА_4 в момент доставлення його в приміщення суду і на початок судового засідання свідчить про отримання ним удару по обличчю, який призвів до утворення під правим оком та навколо нього великої гематоми, ознаки якої можуть вказувати на її утворення протягом короткого проміжку часу, який передував доставлення його до суду.

В судовому засіданні слідчим суддею були досліджені акті документи:

виписка № 1770 від 24 січня 2025 року, складена КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» Харківської міської ради, в якій вказано, що ОСОБА_4 скаржився на головний біль, голово кружіння, дискомфорт у грудній клітині та загальну слабкість, і що стан здоров`я погіршився коли під час затримання отримав удар в ділянку обличчя; у ОСОБА_4 діагностовано забій м`яких тканин голови, обличчя і гематома правої підочної ділянки;

довідка КЗОЗ «Харківська міська лікарня № 14 ім. проф. Л.Л. Гіршмана» від 24 січня 2025 року, в якій вказано, що у ОСОБА_4 діагностовано: Контузія слабкого ступеня, субкон`юктивальний крововилив, підшкірна гематома нижньої повіки правого ока.

Відповідно до ч. 7 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Враховуючи викладені вище обставини, а також необхідність перевірки доводів сторони захисту щодо застосування насильства до ОСОБА_4 під час затримання, слідчий суддя вважає за необхідне організувати проведення перевірки доводів сторони захисту щодо спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, оскільки дана інформація хоч і не впливає на наявність підстав для його тримання під вартою, але все ж таки має суттєве значення для забезпечення дотримання прав, свобод та інтересів підозрюваного у кримінальному провадження.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань в Полтавській області внести до ЄРДР повідомлені в судовому засіданні підозрюваним ОСОБА_4 відомості про факт спричинення йому тілесних ушкоджень працівниками правоохоронних органів в момент здійснення затримання та розпочати досудове розслідування.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне доручити адміністрації Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» організувати невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_4 з подальшим направленням відповідних документів до Територіального управління Державного бюро розслідувань в Полтавській області.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 182, 194, 206, 615 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 24 січня 2025 року по кримінальному провадженню № 0000003 від 08 січня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» на період досудового розслідування, але не більше 60 (шістдесяти) днів, тобто до 23 березня 2025 року включно.

Встановити для ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , заставу в розмірі 454200 (Чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) грн. 00 коп., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ України (Реквізити: одержувач ТУ ДСА України у Харківській області, банк одержувача ДКСУ м. Київ, рахунок UA0006674, , призначення платежу: застава згідно КПК по справі № 630/142/25 від 25 січня 2025 року ( ОСОБА_4 ), Люботинський міський суд Харківської області).

В разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення негайно звільнити ОСОБА_7 з-під варти та повідомити про це суд. З моменту звільнення ОСОБА_7 з під варти у зв`язку з внесенням застави вважати підозрюваного таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави згідно ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- з`являтися на виклик до органу досудового розслідування, прокурора або суду, а вразі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- не відлучатись із м. Харків без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими учасниками кримінального провадження;

- здати до органів Державної міграційної служби України паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що надають право на виїзд з України.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом до слідчого, прокурора або суду, а також про наслідки невиконання цих обов`язків.

Доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань в Полтавській області внести до ЄРДР повідомлені в судовому засіданні підозрюваним ОСОБА_4 відомості про факт спричинення йому тілесних ушкоджень працівниками ГУНП в Харківській області, Державної прикордонної служби України та Державної міграційної служби України під час затримання в порядку ст. 208 КПК України та розпочати досудове розслідування.

Доручити адміністрації Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» організувати невідкладне проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і відповідні документи направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань в Полтавській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а підозрюваним у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1