Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1
при секретарі судових засідань - ОСОБА_2
захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_3
підозрюваної - ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5 ,
На обгрунтування клопотання, захисником ОСОБА_3 зазначено наступне.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з від 27.11.2024, та ухвалою від 11.12.2024, застосовано та відповідно продовжено підозрюваній ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.02.2025.
В обгрунтування підстав для зміни запобіжного заходу, захисником вказано на відсутність об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 11-2 КК України, про підозру у яких повідмолено його підзахисну ОСОБА_4 . Окрім того, зазначено про те, що у його підзахисної є батько похилого віку - інвалід ІІ групи, який потербує постійного догляду. Ззначив також про те, що ризики, про яі вказувала сторона обвинувачення в своїх клопотання про застосування та продовження запобіжного заходу у виді тримання стосовно ОСОБА_4 перестали існувати за сплином часу. Послався також на ряд рішень ЄСПЛ.
У судовому засіданні захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_3 підтримав подане клопотання з підстав та за обставин, викладених у клопотанні, наполягав на його задоволенні.
Підозрювана ОСОБА_4 підтримала позицію свого захисника, просила слідчого суддю змінити запобіжний захід. Зобов`язувалася, в разі зміни запобіжного заходу, виконувати покладені на неї обов`язки та сприяти слідству.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника про зміну підозрюваній запобіжного заходу, зазначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, в якому ОСОБА_4 повідомлено про підозру триває, проводяться ряд слідчих та процесуальних дій, у зв`язку із чим, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної на даній стадії досудового розслідування та запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, може тільки застосований відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У зв`язку із чим, прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання захисника підозрюваної.
Дослідивши клопотання захисника підозрюваної про зміну запобіжного заходу, заслухавши позиції та доводи учасників розгляду даного клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Згідно ч. 4 ст. 201 КПК України слідчий суддя розглядає дане клопотання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.11.2024 застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12 грудня 2024 року, без визначення розміру застави.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.12.2024, ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.02.2025
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.
Поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, викладені в його рішеннях.
Поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності
У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.
Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій, доведеність її винуватості, у тому числі правильність кваліфікації її дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.
Слідчий суддя не вправі надавати оцінку законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді, на підставі якої до підозрюваної застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та оцінювати докази, зібрані та подані стороною обвинувачення на даній стадії досудового розслідування з точки зору їх достатності, достовірності, належності та допустимості.
В той же час слідчий суддя також враховує, що обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказаний запобіжний захід було застосовано, та у зв`язку з виникненням інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення або скасування, а тривалість в часі запобіжного заходу без врахування обставин справи в конкретному випадку може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.
Такими підставами є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.
Слідчим суддею досліджено та проаналізовано долучені захисником підозрюваної до клопотання про зміну запобіжного заходу матеріали, на які захисник посилається як на підставу для зміни запобіжного заходу та встановлено, зокрема, наявність в підозрюваної батьків пенсіонерів та документи, що підтверджують встановлення батьку підозрюваної інвалідності ІІ групи. При цьому зі слів підозрюваної батьки проживають окремо від неї, матір допомагає батьку, так як він сам не взмові себе обслуговувати.
При цьому, захисником на підтвердження відсутності об`єктивного складу кримінального правопорушення, що інкримінується його підзахисній чи документів, які б свідчили про те, що ризики, встановлені на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, відпали чи змінилися, слідчому судді не надано. В той же час дані обставини вже були досліджені слідчим суддею при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вже були враховані при його продовженні.
На обгрунтування зменшення ризиків та їх відсутності, захисник обмежився лише висловлюваннями, які викладені в тому числі в письмовому вигляді.
Інших документів чи доводів на підтвердження зміни обставин, які вже враховувались слідчим суддею при постановленні попередньої ухвали про застосування та відповідно продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також які б вказували на те, що у застосуванні до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відпала потреба, стороною захисту слідчому судді не надано та не зазначено .
У зв`язку із викладеним, слідчий суддя приходить до висновку про необгрунтованість клопотання захисника підозрюваної про зміну запобіжного заходу, з огляду на що у задоволенні такого клопотання необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 197, 201, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1