ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2025 року, стосовно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, учня 12-го класу КЗЗСО «Луцький інституційний ліцей №8 Луцької міської ради», фактично проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за ч. 1 ст.357 , ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В

Згідно ухвали суду, кримінальне провадження №0000650 від 01.03.2023 відносно неповнолітнього ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.357 та ч. 4 185 КК України, в частині обвинувачення за епізодами від 26.02.2023 в період часу з 17:23 год. по 17:27 год. на суму 305,80 грн., 26.02.2023 о 18:07 год. на суму 103 грн., 26.02.2023 о 18:18 год. на суму 451,14 грн. та 26.02.2023 в період часу з 19:04 год. по 19:33 год. на суму 2069 грн. щодо потерпілого ОСОБА_11 , що кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності Законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

У поданій апеляційній скарзі прокурор, вважає ухвалу суду незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, зокрема, про необґрунтованість закриття кримінального провадження за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом від 26.02.2023 в період часу з 19:04 по 19:33 годину на суму 2069 гривень щодо потерпілого ОСОБА_11 , оскільки злочин продовжено з єдиним умислом таємного викрадення з 19:25 по 19:55 годину грошових коштів в сумі 4473 гривні, всього на загальну суму 6452 гривень, з огляду на вимоги Законом України №3886-IX від 18.07.2024. Просить ухвалу суду першої інстанції в зазначеній частині скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача який виклав суть ухвали суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, прокурора, яка апеляційну скаргу підтримала, думку захисника та законного представника, які заперечили щодо задоволення апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Так, в даному кримінальному провадженні неповнолітній ОСОБА_10 обвинувачується, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в тому, що він 26.02.2023, в період часу з 19:04 год. по 19:33 год., діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, без відому та попереднього дозволу держателя банківської картки ОСОБА_11 , передав попередньо отриману шляхом привласнення знайденого банківську картку АТ "Ощадбанк" видану для обслуговування банківського рахунку № НОМЕР_1 з магнітним носієм інформації з функцією «Pay Pass» розрахунку, невстановленій в ході досудового розслідування особі, якій при цьому не повідомив, що банківська картка у дійсності належить не йому, а іншій особі, таким чином видавши її за власну, в результаті чого невстановлена особа здійснила одну операцію по зняттю готівки через банкомат АТ КБ «Приватбанк», що розташований за адресою: Волинська область, м. Луцьк, проспект Соборності, 11, на суму 1000 грн., а також здійснила операцію з обготівкування коштів та двох операцій з розрахунку за купівлю товарів на суму 1069 грн. у приміщенні магазину «Сім23», що розташований за адресою: Волинська область, м. Луцьк, проспект Молоді, 4, внаслідок чого, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 таємно викрав із вказаної банківської картки грошові кошти на загальну суму 2069 грн. У подальшому, продовжуючи діяти з єдиним умислом, того ж дня, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, веденого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 про « Про ведення воєнного стану в Україні» та ЗУ «Про затвердження Указу Президента України» «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, а також продовженого Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023 та ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2915-ІХ від 14.02.2023, керуючись корисним мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, використовуючи попередньо отриману шляхом привласнення знайденого банківську картку АТ "Ощадбанк", видану для обслуговування банківського рахунку № НОМЕР_1 з магнітним носієм інформації з функцією «Pay Pass» розрахунку, без відому та попереднього дозволу держателя банківської картки ОСОБА_11 , в період з 19:25 по 19:55 годину, шляхом здійснення операції з обготівкування коштів та оплати за товари у приміщенні магазину «Аврора», що розташований за адресою : Волинська область, місто Луцьк, проспект Молоді, 4, на суму 4219 гривень, а також шляхом здійснення трьох операцій з оплати товару у приміщенні магазину «Сім 23», що розташований за адресою : Волинська область, місто Луцьк, проспект Молоді, 7, на загальну суму 254 гривні, чим таємно викрав із вказаної картки грошові кошти на загальну суму 4473 гривні, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 6542 гривні.

Так, згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, 09.08.2024 набув чинності Законом України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

Частиною 1 ст. 51 КУпАП (в редакції Законом України № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

В той час, ч. 2 ст. 51 КУпАП (в редакції Законом України № 3886-IX), встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, кримінальна відповідальність, з урахуванням вищезазначеного настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня 2023 року становить 2684 грн.

Тому, з врахуванням того, що ОСОБА_10 згідно обвинувального акту обвинувачується у повторному таємному викрадені грошових коштів з картки потерпілого ОСОБА_11 26.02.2023 в період часу з 19:04 по 19:33 годину у сумі 1000 гривень та 1069 гривень, що становить 2069 гривень та продовженому з єдиним умислом таємному викрадені з 19:25 по 19:55 годину грошових коштів в сумі 4473 гривні, всього на загальну суму 6452 гривень, доводи апеляційної скарги прокурора, щодо необґрунтованості закриття провадження по зазначеному епізоду є слушними.

Таким чином, враховуючи положення ст.ст. 7, 9 КПК України та встановленого факту неналежного виконання судом першої інстанції вимог ст.284 КПК України при проведенні судового розгляду, який суперечив вимогам ст.2 КПК України щодо недотримання визначеної законом процедури судочинства, апеляційний суд вважає наведені порушення вимог кримінально процесуального закону істотними та у відповідності до ст.ст. 9, 409, 410, 411, 412, 415 КПК України, визнає їх підставою для скасування ухвали суду.

Разом з тим, скасовуючи ухвалу, оскільки вищенаведене унеможливлює переглянути рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд, у відповідності до вимог ч.1 ст.407 КПК України, призначає новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду, в процесі якого необхідно повно і об`єктивно розглянути справу та прийняти процесуальне рішення у відповідності до вимог КПК України.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2025 року, стосовно ОСОБА_10 в частині закриття кримінального провадження за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом від 26.02.2023 в період часу з 19:04 по 19:33 годину на суму 2069 гривень щодо потерпілого ОСОБА_11 , скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В інші частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді