Справа № 476/1028/24
Провадження № 1-кп/476/42/2025
УХВАЛА

09.04.2025 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Єланець кримінальне провадження, внесене 06.11.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000124, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велідарівка Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Єланецького районного суду знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

09.04.2025 року захисник ОСОБА_5 надала суду та підтримала в судовому засіданні клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям відповідно до ст. 45 КК України. Суду пояснила, що її підзахисний вперше вчинив кримінальний проступок, після вчинення кримінального правопорушення щиро покаявся, повністю визнав свою провину та активно сприяв розкриттю кримінального проступку. Внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення не заподіяно шкоду та не завдано збитків. Обвинувачений має постійне місце проживання, до адміністративної відповідальності виконкомом Єланецької селищної ради не притягувався, заяв та скарг на нього не надходило, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. На підставі викладеного просила суд задовольнити клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав, просив суд його задовольнити.

Прокурор заперечив проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, суду пояснив, що в поведінці ОСОБА_4 дійового каяття не вбачає.

Вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Виходячи з системного тлумачення законодавства і судової практики щире каяття характеризує ставлення особи до вчиненого кримінального правопорушення та проявляється в тому, що вона визнає свою вину, щиро жалкує про вчинене, бажає виправити ситуацію, що склалася, дає правдиві показання, негативно оцінює кримінальне правопорушення та засуджує свою поведінку.

При цьому щире каяття - це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000124, щире каяття, як одна з обставин, що відповідно до ст. 66 пом`якшує покарання ОСОБА_4 , не зазначено.

Крім того, обвинувачений в жодному із проведений раніше судових засідань не заявляв, що розкаюється у вчиненні кримінального проступку. Під час досудового розслідування прокурором також не встановлено щирого каяття обвинуваченого як пом`якшуючої покарання обставини.

Суд враховує, що ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є проступком, що не пов`язаний з корупційним кримінальним правопорушенням або кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Між тим, каяття, яке повинно бути саме дієвим та слугувало б обставиною для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, в діях останнього не вбачається, а отже й не дає достатніх правових підстав для застосування даної норми Кримінального кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 45 КК України, ст.ст. 284-288 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України у зв`язку з дійовим каяттям - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 11.04.2025 року о 15:00 годині.

Суддя ОСОБА_1