Справа № 733/1504/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/330/25
Категорія - ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 , (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного 20 липня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000715, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2025 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заудайка, Прилуцького (колишнього Ічнянського) району, Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , освіта професійно-технічна, не одруженого, фізичної особи-підприємця, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2025 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, задоволено повністю та стягнуто з обвинуваченого на користь ОСОБА_9 1 000 000 гривень 00 копійок грошового відшкодування в рахунок відшкодування моральної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Після набрання вироком суду законної сили ухвалено скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 липня 2023 року про накладення арешту на речові докази.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду адвокатом ОСОБА_7 була продана апеляційна скарга, в якій він просить змінити вирок суду щодо ОСОБА_8 шляхом перекваліфікації його дій з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 2 ст.. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років та відмовити у задоволенні цивільного позову ОСОБА_10 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що висновки суду про доведеність винуватості його підзахисного у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_11 є необгрнутованими, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються наведеними у вироку фактичними даними. Вказує, що згідно показань обвинуваченого, після спільного вживання алкогольних напоїв із загиблим вони пішли додому з господарства ОСОБА_12 , Борщ виходив першим, а він через декілька хвилин, коли ОСОБА_8 вийшов з господарства, то йому почали наносити удари, між ними зав`язалася бійка, з ким саме не було зрозуміло через темряву, після чого обвинувачений пішов до ОСОБА_12 та просив викликати поліцію, через напад на нього. З врахуванням викладеного захисник вважає, що заподіявши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_8 усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, що таким чином можуть бути заподіяні будь-які тілесні ушкодження, однак не бажав та не передбачав наслідків у виді смерті потерпілого, тобто діяв з умислом на спричинення потерпілому будь-яких тілесних ушкоджень та не мав умислу на позбавлення його життя.

Захисник зазначає, що про відсутність умислу на позбавлення життя у ОСОБА_8 свідчать висновок експерта № 178 від 10 вересня 2023 року згідно якого смерть потерпілого настала не відразу, а через певний проміжок часу, який вимірюється декількома годинами. Також життя потерпілому можливо було врятувати за умови надання своєчасної медичної допомоги.

Крім того, на переконання апелянта, судом першої інстанції належним чином не враховано наявні у ОСОБА_8 тілесні ушкодження, характер, локалізацію та механізм їх заподіяння.

Також, при визначенні покарання, просить врахувати дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, працював фізичною особою-підприємцем, має міцні соціальні зв`язки, визнав себе винним за ч. 2 ст. 121 КК України та розкаявся у вчиненому, з приводу настання смерті потерпілого висловив щирий жаль.

З підстав неправильної кваліфікацію судом першої інстанції дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України вважає, що законних підстав для задоволення цивільного позову не має.

Як встановлено судом першої інстанції 19 липня 2023 року у період часу з 21 години 10 хвилин по 22 годину 00 хвилин, на території господарства в АДРЕСА_2 між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 під час спільного вживання алкогольних напоїв виник словесний конфлікт, який в подальшому переріс у бійку, в ході якої ОСОБА_8 , перебуваючи поряд із входом до житлового будинку господарства за вищевказаною адресою, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, вчинив насильницькі дії, спрямовані на умисне, протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , а саме: наніс не менше 17 ударів руками та ногами та один удар не встановленим тупим предметом з обмеженою поверхнею з ребром в область голови ОСОБА_11 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, субарахноїдальних крововиливів, що підтверджується: садном лобної ділянки справа, садном лобної ділянки майже по центру, садном в лобній ділянці зліва, садном на спинці носу з переходом на кінчик носа та крила носа з забійною раною лівого крила носа, садном в лівій виличній ділянці, садном в лівій скроневій ділянці, садном на лівій щічній ділянці, садном в ділянці верхньої губи зліва, садном на правій щічній ділянці, садном в ділянці верхньої губи справа; двох синців на фоні рубця в правій тім`яній ділянці з переходом на праву скроневу ділянку, забійної рани на фоні синця лобної ділянки справа; забійної рани на фоні синця верхньої повіки правого ока; синця нижньої повіки правого ока з переходом на праву щічну ділянку, забійної рани правої щічної ділянки; забійної рани на фоні синця верхньої повіки лівого ока, синця нижньої повіки лівого ока, двох синців на верхній губі майже по центру; забійної рани слизової верхньої губи; травматичного вивиху 22 зуба; 5 забійних ран слизової оболонки нижньої губи; забійної рани в ділянці підборіддя; синця по зовнішній поверхні правої вушної раковини з переходом на завушну ділянку; масивних крововиливів м`яких тканин голови з внутрішньої поверхні; крововиливу під м`яку мозкову оболонку в лобну та тім`яну долі обох півкуль головного мозку з переходом на міждолоневі поверхні, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 178 від 10.09.2023 року у своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Крім того, ОСОБА_8 наніс ОСОБА_11 не менше 3 ударів руками та ногами та 1 удар не встановленим предметом продовгуватої форми ребром в область шиї, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми шиї, закритих переломів під`язикової кістки та хрящів гортані, що підтверджується: садном та синцем правої бічної поверхні шиї, масивного крововиливу в навколишні м`які тканини шиї, неповним переломом правої пластинки та багатоуламковим переломом лівої пластинки щитовидного хряща; двобічними симетричними розгинальними переломами лівого та правого ріжків під`язикової кістки, а також не менше 7 ударів руками та ногами в область грудної клітки, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, двобічних переломів ребер, що підтверджується: садном лівої надключичної ділянки, садном по лівій середньо ключичній лінії грудної клітки зліва в проекції 3 ребра, садном по лопатковій лінії грудної клітки справа, садном по краю реберної дуги справа, садна на фоні синця по передній поверхні грудної клітки зліва по лівій передній паховій лінії в проекції 7-8 міжребер`я, трьох синців лівої підреберної ділянки, прямого перелому 6-го ребра справа з масивним крововиливом в навколишні м`які тканини, непрямих переломів 3,4,5 ребер справа та прямих переломів 2,3,4,5,6,8 ребер зліва з невираженими крововиливами в навколишні м`які тканини, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 178 від 10.09.2023 року у своїй сукупності мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості та не знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Крім того, ОСОБА_8 наніс потерпілому не менше 13-ти ударів руками та ногами в область тулуба та кінцівок, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді садна по краю крила правої здухвинної кістки, двох саден по передній поверхні лівого передпліччя, двох саден по задній поверхні правого плечового суглобу, двох синців по тильній поверхні правої кисті, двох синців по тильній поверхні проксимальних фалангів з переходом на п`ясно-фалангові суглоби 2-го та 3-го пальців правої кисті, синця по тильній поверхні лівої кисті в проекції 2-3 п`ясних кісток; синця по внутрішній поверхні в нижній третині лівого стегна; синця по внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 178 від 10.09.2023 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та не знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

У результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_11 помер на місці події від набряку-набухання головного мозку, який був спричинений внаслідок закритої черепно-мозкової травми.

В подальшому ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що потерпілий помер, з метою введення в оману працівників правоохоронних органів щодо дійсних обставин смерті останнього та підтвердження висунутих ним захисних версій, обома руками взяв тіло ОСОБА_11 в області пахвових ділянок та перетягнув тіло за межі господарства, де залишив на проїжджій частині вул. Берегової с. Заудайка Прилуцького району Чернігівської області, в ході чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця по передній поверхні грудної клітки справа по середньо ключичній лінії в проекції 2-го ребра, синця по передній поверхні грудної клітки зліва по середньо ключичній лінії в проекції 6-го ребра, двох синців по середньо ключичній лінії на передній поверхні грудної клітки зліва, синця по зовнішній поверхні в верхній третині правого плеча, синця майже горизонтально в ряд розташованих, які утворились від дії пальців рук сторонньої особи та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а також полосоподібних саден коричневого кольору пергаментної щільності по задній поверхні лівого та правого стегна, які утворились в результаті волочіння тіла після настання смерті.

Після цього ОСОБА_8 покинув місце вчинення злочину, залишивши тіло ОСОБА_11 на вищевказаному місці.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги сторони захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При перевірці матеріалів кримінального провадження апеляційним судом установлено, що висновки про доведеність винуватості ОСОБА_8 та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 115 КК України судом першої інстанції зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, про що у вироку відповідно до ст. 374 КПК України наведено докладні мотиви.

За матеріалами провадження місцевим судом ретельно перевірено доводи сторони захисту щодо відсутності умислу на вбивство. Зазначені в судовому рішенні мотиви про визнання цих доводів безпідставними, апеляційний суд вважає обґрунтованими і такими, що відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам.

У процесі вивчення матеріалів кримінального провадження не було виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення доказів, які б викликали сумніви у їх достовірності. Всі докази, на яких ґрунтується обвинувачення, відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності.

Свої висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин, суд першої інстанції обґрунтував, дослідив і проаналізував показання:

- обвинуваченого ОСОБА_8 , який свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що 19 липня 2023 року він, в будинку ОСОБА_12 , разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 лагодили сход, в ході роботи останні між собою сварилися та він їх розбороняв. Ввечері, після вживання алкогольних напоїв ОСОБА_14 відвів ОСОБА_13 додому. Згодом вони з ОСОБА_11 також зібралися йти додому та останній вийшов перший. Він, попрощавшись з ОСОБА_12 виходив господарства і в цей час хтось вдарив його в обличчя та почав душити, після чого він почав наносити удари нападникам та вирвався, побігши до будинку ОСОБА_12 та попросив його, щоб той викликав поліцію. Потім він пішов до ОСОБА_15 , який викликав поліцію, з останнім вони почали шукати нападників та ОСОБА_15 виявив тіло ОСОБА_11 ;

- потерпілої ОСОБА_9 , згідно показань якої 19 липня 2023 року, зранку, її син ОСОБА_11 пішов до ОСОБА_12 допомогти зробити східці в будинку. Близько одинадцятої години ночі до неї зателефонувала ОСОБА_16 ОСОБА_12 та повідомила, що ОСОБА_11 вбили;

- свідка ОСОБА_17 , згідно показань якого близько десятої години ранку, він бачив ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які купили гвіздки, взяли інструмент та пішли до ОСОБА_12 робити ганок. Близько 21 години 30 хвилин, того ж дня ОСОБА_8 прийшов до нього, руки якого були подерті, а на його руках та футболці він помітив сліди крові. Обвинувачений перебував у збудженому стані і розповів йому, що двоє російських солдат, які залишилися і блукали після вторгнення рф та подальшого відступу, зайшли до господарства ОСОБА_12 , одного з яких він побив, а інший втік. Після цього він із ОСОБА_8 та своїм братом ОСОБА_15 пішли до господарства ОСОБА_12 , де побачили тіло ОСОБА_11 , яке лежало навпроти хвіртки поблизу господарства ОСОБА_12 , серед одягу якого були присутні тільки шорти. ОСОБА_8 сказав їм, що піде шукати іншого солдата рф та побіг у напрямку людських городів;

- свідка ОСОБА_13 який пояснив, що він з ОСОБА_18 пішли до господарства ОСОБА_12 та допомагали ОСОБА_11 та ОСОБА_8 будувати східці. Після завершення роооти всі вони випивали на ганку господарства ОСОБА_12 , цей час між ними конфліктів не виникало. Підтвердив, що коли вони з ОСОБА_11 почали боротися, їх розборонив ОСОБА_8 , вдаривши по одному разу долонею руки кожного з них в обличчя. Згодом ОСОБА_8 та ОСОБА_18 відвели його додому;

- свідка ОСОБА_12 згідно показань якого, ОСОБА_11 та ОСОБА_8 відремонтувавши ганок його будинку, вживали спиртні напої. Згодом до нього прийшли ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які принесли дошки для ремонту східців будинку. Завершивши роботу, всі вони розпивали алкогольні напої, боролися на руку, після чого ОСОБА_13 пішов додому. Згодом його розбудив ОСОБА_8 , який повідомив його, що вбив «сепара» та сказав йому викликати поліцію;

- свідка ОСОБА_19 , яка пояснила, що її було запрошено поліцейськими в якості понятої при огляді останніми місця події. Вона знала, що того дня ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 працювали вдома у ОСОБА_12 . Тіло ОСОБА_11 знаходилося на вулиці, майже посередині дороги. Під час проведення огляду ОСОБА_8 перебував на місці події;

- свідка ОСОБА_14 згідно показань якого він разом із ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 ремонтували сходи в будинку ОСОБА_12 , а ввечері, після завершення роботи, він велосипедом з`їздив до магазину та привіз алкогольні напої, після чого всі присутні разом вживали алкогольні напої. ОСОБА_13 , перебуваючи в нетверезому стані, сказав щось образливе ОСОБА_8 , після чого останній його вдарив та витіг ОСОБА_13 за межі двору господарства ОСОБА_12 , попросивши його відвести останнього додому, що він і зробив. Згодом, під час розмови з ОСОБА_8 , він сказав останньому образливе слово за те, що він глузував із нього, після чого ОСОБА_8 почав його душити, в цей час ОСОБА_11 втрутився та заступився за нього, сказавши ОСОБА_8 не чіпати його. Близько 20 години 00 хвилин він пішов додому;

- експерта Прилуцького міжрайонного відділення судово-медичної експертизи Комунального закладу «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_20 , яка надала показання стосовно висновку № 178 від 10.09.2023 року за результатами проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 , вказавши, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та підтвердивши висновки зазначені нею у експертному висновку вказавши, що вони є максимально конкретні, а в призначенні додаткової експертизи немає сенсу.

На підтвердження встановлених обставин щодо винуватості обвинуваченого, крім вище наведених показань, судом першої інстанції також враховано дані, що, зокрема, містяться у наступних доказах:

- протоколі огляду місця події від 20 липня 2023 року відповідно до якого місцем огляду є земельна ділянка дороги, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , де виявлено труп ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Маються сліди волочіння трупа до вхідних східців вказаного будинку. Поряд із хвірткою будинку АДРЕСА_4 виявлено дерев`яну палицю із нальотом РБК. Біля сходів господарства виявлено майку зі слідами РБК, можливо померлого;

- протоколі огляду трупа від 20 липня 2023 року відповідно до якого проведено огляд трупа ОСОБА_11 та виявлено тілесні ушкодження, на одязі трупа ОСОБА_11 - нашарування РБК. При огляді вищевказаного одягу, на поверхні тканин наявні пошкодження у вигляді потертості та в місцях потертості - нашарування бруду, що за механізмом утворення може бути слідами від волочіння людини по землі;

- висновку експерта судово-медичної експертизи № 178 від 10 вересня 2023 року, відповідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені тілесні ушкодження, які мають ознаки: тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті; середнього ступеня тяжкості та не знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті; легких тілесних ушкоджень та не знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Всі тілесні ушкодження по давності можуть відповідати 19 липня 2023 року. Безпосередньою причиною смерті явився набряк-набухання головного мозку внаслідок закритої черепно-мозкової травми. На тілі трупа ОСОБА_11 , 1985 р.н., на голові виявлені ознаки не менше 18 травматичних дій, на шиї - не менше 4 травматичних дій, на грудній клітці - не менше 11 травматичних дій, на тулубі та кінцівках - не менше 19 травматичних дій. Всі вищеперераховані тілесні ушкодження, окрім непрямих переломів 3,4,5 ребер справа та прямих переломів 2,3,4,5,6,8 ребер зліва з невираженими крововиливами в навколишні м`які тканини, виникли за проміжок часу, який вимірюється кількома годинами. Смерть ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , могла настати за 10-14 годин до проведення судово-медичної. Виявлені у ОСОБА_11 на кистях обох рук тілесні ушкодження у вигляді синців, утворились під час захисту від нападника. Наявність на тілі трупа саден пергаментної щільності та неправильність одягненого одягу вказує на те, що мало місце волочіння тіла після настання смерті. При судово-токсикологічному дослідженні крові, сечі, жовчі трупа ОСОБА_11 виявлений етанол в концентраціях: в крові - 3,2 г/л, в сечі - 4,4 г/л, що стосовно живої людини може відповідати алкогольному сп`янінню сильного ступеню.

- висновку експерта судово-медичної експертизи № 198 від 18 серпня 2023 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мають місце тілесні ушкодження, які виникли від дії тупих предметів - садна за механізмом тертя, садно на фоні синця за механізмом удару та тертя. Дані тілесні ушкодження утворились до 24 год. до проведення судово-медичного огляду (14 год. 30 хв. 20.07.2023 р.) та як у своїй сукупності так і кожне окремо відповідно до пп. 2.3.2б, 2.3.5, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я. У ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на кистях обох рук наявні тілесні ушкодження у вигляді саден на фоні синців, що могли утворитись від дії тупих предметів, а саме від удару тупими предметами в дану ділянку, так і ударом даною ділянкою об тупі предмети;

- висновку експерта судово-медичної експертизи № 454 від 28 серпня 2023 року, відповідно до якого при дослідженні змивів з рук ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знайдено кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Таким чином, кров в даних слідах може походити від особи (осіб) з групою 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, у тому числі і від трупа ОСОБА_11 , так як в його крові виявлений антиген Н та ізогемаглютинін анти-В. Походження антигену Н не виключено і від крові громадянина ОСОБА_8 , якщо на момент скоєння злочину в нього були ушкодження, що супроводжувались зовнішньою кровотечею;

- протоколі проведення слідчого експерименту проведеного за участі ОСОБА_8 від 24 липня 2023 року та відеозаписом проведення останнього на карті пам`яті «Patriot» об`ємом 16 GB;

- висновку експерта судово-медичної експертизи № 505 від 05 жовтня 2023 року, відповідно до якого у змиві (об. № 1), вилученому за адресою: АДРЕСА_2 , знайдено кров людини, при встановленні групової належності якої за системою АВ0 виявлений антиген Н, який міг походити від особи (осіб) з групою крові 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, в тому числі від трупа ОСОБА_11 , так як в його крові виявлений антиген Н та від крові громадянина ОСОБА_8 за умови наявності у останнього джерела зовнішньої кровотечі;

- висновком судово-психіатричного експерта № 468 від 10 серпня 2023 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, не виявлено ознак психічного захворювання та тимчасового розладу психічної діяльності, а також не виявлено ознак психічного захворювання на теперішній час. ОСОБА_8 на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, за своїм психічним станом був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 за його психічним станом на теперішній час примусові заходи медичного характеру не показані;

- висновком судово-психіатричного експерта № 469 від 10 серпня 2023 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 на теперішній час не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю та інших психоактивних речовин з синдромом залежності, тому наркологічне лікування йому не показано;

Місцевий суд з достатньою повнотою перевірив всі доводи сторони захисту в судовому засіданні, виклав критичний аналіз окремих доказів. У своїх висновках суд першої інстанції навів мотиви, з яких взяв до уваги одні докази та відкинув інші, та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення і доводи, викладені стороною захисту в апеляційній скарзі, були предметом детального дослідження під час судового розгляду, вони отримали об`єктивну та належну оцінку в судовому рішенні, з якою погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Також, суд дотримався вимог ст. 10 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання сторін кримінального провадження вирішені судом у відповідності до вимог КПК України.

Суд першої інстанції, з`ясувавши передбачені ст. 91 КПК України обставини, що належать до предмета доказування, встановив факт наявності суспільно небезпечного діяння й обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Фактичні дані, які покладено в основу вироку і на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_8 отримано в порядку, визначеному КПК України, вони узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення. Тому ці дані в силу ст. 84 КПК України є доказами у кримінальному провадженні.

Вищенаведені докази перевірені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та їх обґрунтовано покладено в основу вироку, оскільки вони є належними, допустимими та достатніми.

З апеляційної скарги вбачається, що сторона захисту фактично оспорює кваліфікацію дій обвинуваченого за ст. 115 КК України, наполягаючи на тому, що обвинувачений не мав умислу на вбивство потерпілого і в настанні смерті потерпілого присутня лише необережна форма вини, тобто необхідності кваліфікації його дій за ст. 121 КК України

Однак колегія суддів не приймає їх до уваги з огляду на наступне.

Так, ст. 115 КК України передбачає відповідальність за умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

У свою чергу ч. 2 ст. 121 КК України передбачає відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Умисне вбивство відрізняється від умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, і визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю.

Питання про наявність умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину.

При цьому спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляється у способі вчинення діянь.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що сукупність наведених у вироку доказів переконливо свідчить про те, що поведінка обвинуваченого, механізм, характер, спосіб завдання, кількість ударів та локалізацію тілесних ушкоджень, більшість яких заподіяна обвинуваченим у життєво-важливі органи (голову, шию та тулуб), безумовно вказують на спрямованість його дій саме на позбавлення життя потерпілого, що дало суду обґрунтовані підстави для кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 115 КК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини підтверджені, як показаннями свідків, протоколами слідчих дій, так і висновками судово-медичних експертиз та іншими доказами, зазначеними у вироку.

Зокрема те, що ОСОБА_8 наніс ОСОБА_11 численні удари, підтверджуються висновками експертиз, які доводять, що обвинувачений наніс велику кількість ударів, зокрема, в життєво важливий орган - голову, шию та тулубу ОСОБА_11 і останній помер на місці події від набряку-набухання головного мозку, який був спричинений внаслідок закритої черепно-мозкової травми.

Кількість виявлених на тілі трупа ОСОБА_11 , 1985 р.н., травматичних дій зокрема, на голові - не менше 18, на шиї - не менше 4, на грудній клітці - не менше 11, на тулубі та кінцівках - не менше 19, їх локалізація, вказує на те, що обвинувачений бажав настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті від вчиненого ним діяння.

Ці обставини спростовують посилання сторони захисту на те, що вбивство ОСОБА_11 не охоплювалося умислом обвинуваченого, оскільки його фактичні дії та обставини вчинення злочину у свій сукупності доводять, що заподіяння смерті потерпілого охоплювалися умислом обвинуваченого.

Наведена кількість тілесних ушкоджень, виявлених у загиблого, їх тяжкість та локалізація, не можуть свідчити, що ним було здійснено напад на обвинуваченого, як він стверджує, оскільки у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у виді саден, які не можуть свідчити отримання їх під час захисту. Натомість, згідно висновку судово-медичної експертизи на тілі ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження, які утворились під час захисту від нападника, що прямо свідчить про здійснення нападу саме на загиблого.

При цьому слід враховувати, що згідно висновків експерта, на тілі загиблого було виявлено сліди які вказують, що мало місце волочіння тіла ОСОБА_11 після настання смерті, а згідно протоколів огляду місця події таке було здійснено від вхідних східців будинку, де згідно показань свідків та самого ОСОБА_8 вони вживали алкогольні напої. Наведене свідчить про усвідомлення ОСОБА_8 скоєного та намагання уникнути кримінальної відповідальності.

Також, колегія суддів враховує поведінку ОСОБА_8 одразу після скоєння злочину, так як останній не викликав швидку медичну допомогу, не намагався надати загиблому першу медичну допомогу, а згідно покарань свідків повідомляв їм, що вбив «сепара», заблукалого російського солдата.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, доведеність, що ОСОБА_8 діяв з прямим умислом на вбивство, тривалість часу, що минув із моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого або можливість відвернення смерті внаслідок втручання третіх осіб, для кваліфікації злочину, як умисного вбивства значення не має.

З огляду на вищенаведене кваліфікація, дії ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України відповідає встановленим судом обставинам справи та є вірною.

Що стосується покарання, призначеного обвинуваченому, то колегія суддів враховує наступне.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Так, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, наслідки, що настали, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Прийняв до уваги відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання і вмотивовано дійшов висновку про можливість призначити ОСОБА_8 покарання в межах встановлених санкцією інкримінованої статті.

Із цим висновком погоджується колегія суддів, оскільки, судом першої інстанції при винесенні вироку відносно ОСОБА_8 дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, а визначений обвинуваченому розмір покарання є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів також погоджується з задоволенням судом першої інстанції цивільного позову потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди, який вирішено з урахуванням положень чинного законодавства, вважаючи суми визначені судом до відшкодування такими, що відповідають критеріям розумності і справедливості.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню не підлягає.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального закону, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, у зв`язку із чим, вирок суду слід залишити без змін, як законний, обґрунтований та вмотивований, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2025 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк, з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4