Справа № 535/138/25
Провадження № 1-кп/535/147/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року селище Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

законного представника

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в режимі відеолкнференції кримінальне провадження, внесене 07.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобідка Краснокутського району Харківської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта базова загальна середня, розлученого, має одну малолітню дитину, військовослужбовця, інвалідності не має, раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у квітні 2024 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) у вечірню пору доби, перебуваючи спільно з неповнолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме у квартирі багатоповерхового будинку, що знаходиться у населеному пункті Покровськ Донецької області, (точної адреси досудовим розслідуванням не встановлено), будучи повнолітньою особою, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 не досягла шістнадцятирічного віку, з метою реалізації свого умислу, направленого на порушення статевої недоторканості та вчинення відносно ОСОБА_5 розпусних дій, які були спрямовані на задоволення власної статевої пристрасті, та збудження у неповнолітньої статевого інстинкту, усвідомлюючи, що вчиняє дії щодо неповнолітньої особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, та маючи намір на вчинення дій сексуального характеру, які здатні викликати моральне розбещення останньої, порушити її нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та свідомо допускаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді порушення статевої недоторканості неповнолітньої особи, вчинив з останньою за взаємною згодою, з метою задоволення статевої пристрасті, дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_5 з використанням геніталій без застосування фізичного, психологічного насилля, а також погроз застосування такого насильства. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 завагітніла та 07.01.2025 народила дитину.

Відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи, встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якої являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ймовірністю не менше 99,99999999%.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковуються за ч.1 ст.155 КК України, тобто вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій.

14.02.2025 між потерпілою, законним представником неповнолітньої потерпілої та обвинуваченим була укладена угода про примирення згідно з вимогами ст.471 КПК України.

Відповідно до умов даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 та її законний представник ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.155 КК України, беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Потерпіла та її законний представник претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого не мають.

Також, вказаною угодою сторони погодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.1 ст.155 КК України у виді обмеження волі на строк один рік. Також дійшли згоди про застосування до ОСОБА_4 положень ст. 75 КК України, а саме звільнення обвинуваченого від відбування покарання на строк визначений судом.

В угоді передбачені наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди про примирення, які зрозумілі потерпілій, законному представнику, обвинуваченому, дана угода скріплена підписами сторін.

Потерпіла та законний представник неповнолітньої потерпілої підтвердили, що за їх спільною ініціативою угода про примирення укладена добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити. Угода відповідає інтересам потерпілої так як має спільну дитину з обвинуваченим.

Обвинувачений просив затвердити угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України, надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення обвинуваченому відомі та зрозумілі.

Прокурор не заперечував щодо затвердження угоди про примирення, вказуючи, що угода складена відповідно до вимог КПК України. Виклад фактичних обставин, зазначених в угоді, відповідає фактичним обставинам, зазначеним в обвинувальному акті. Покарання сторонами узгоджено в межах санкції ч.1 ст.155 КК України. Обвинувачений визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України.

Суд, вивчивши надані матеріали, заслухавши учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до положень ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 згідно з ст.12 КПК України, є нетяжким злочином.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, а також шляхом опитування учасників судового провадження, з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

У судовому засіданні достовірно з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_5 та її законний представник ОСОБА_6 цілком розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, будь-яких претензій майнового чи немайнового характру до обвинуваченого не мають.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України.

Таким чином, оскільки умови угоди про примирення, її форма та зміст відповідають вимогам КПК і КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Суд врахувує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального прапорушення, обставини, що обтяжують покарання не встановлені.

Суд враховує ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, те, що він щиро розкаявся, раніше не судимий, здоровий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є учасником бойових дій, позитивно характеризується за місцем проходження військової служби та місцем фактичного проживання, має на утриманні малолітню дитину.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що обвинуваченому за вчинення злочину, належить призначити узгоджену сторонами в угоді міру покарання із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи те, що сторонами узгоджено покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, суд відповідно до ст.76 КК України зобов`язаний покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Зазначене покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

По справі є процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз у сумі 18268,80 грн, які слід стягти з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 14.02.2025 між потерпілою ОСОБА_5 , законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 14.02.2025 покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього обов`язок прибувати за кожною вимогою на визначений час до суду; не відлучатися з Полтавської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 18268,80 грн (вісімнадцять тисяч двісті шістдесят вісім грн 80 коп.).

Речові докази у кримінальному провадженні: біологічні зразки (букальний епітелій) належні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , які зберігаються у матеріалах кримінального провадження зберігати у матеріалах кримінального провадження №0000013.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1