Справа № 395/1680/24
Провадження № 1-кп/395/14/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2025 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в залі судових засідань Новомиргородського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження № 1-кп/395/14/2025, що зареєстроване в ЄРДР 19.06.2024 року за № 0000312 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пурпурівка, Новомиргородського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, що має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 здійснив ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, за наступних обставин.

Відповідно до Указу Президента № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року з 05 години 30 хвилин на території України, у зв`язку з військовою агресією російською федерацією проти України, введено воєнний стан з подальшими змінами, востаннє, відповідно до Указу Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану продовжується строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року та Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України №2105-ІХ від 03.03.2022 «Про затверджена Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію з подальшими змінами, востаннє, відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 26 липня 2023 року № 452/2023 на території України продовжено загальну мобілізацію на строк 90 діб.

Разом з цим, ОСОБА_6 , будучи військовозобов`язаним солдатом запасу, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 , 03 травня 2024 року о 11 годині 00 хвилин отримав повістку на відправку (бойову) про його виклик на 06 годину 30 хвилин 07 травня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 для здійснення призову за мобілізацією до команди НОМЕР_1 НЦ ВМС Збройних Сил України.

Однак, всупереч ст. 65 Конституції України, п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», Указу Президента № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», з подальшими змінами, востаннє, відповідно до Указу Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», п.1 Додатку 2 «Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних», ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи та розуміючи, що йому потрібно з`явитися о 06 годині 30 хвилин 07 травня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби у зв`язку із призовом за мобілізацією, без поважних причин, умисно не з`явився за викликом та про причину неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 не повідомив.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, вказавши, що на його утриманні перебуває троє дітей, двоє його та дитина дроужини від попереднього шлюбу, тому в той момент не мав сміливості йди до Збройних сил України.

У суді встановлено, що обвинувачений повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, та сторони кримінального провадження не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин. Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд вправі визнати недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, та відсутність заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до безсумнівного висновку, що ОСОБА_6 було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, а саме ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 , суд не знаходить.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває. Раніше не судимий.

Інкримінований обвинуваченому злочин, пов`язаний із ситуацією, яка наразі склалася в країні, збройною агресією РФ та конституційним обов`язком кожного громадянина.

ОСОБА_6 скоїв умисний нетяжкий злочин, але який створює в очах громадян та суспільства в цілому, негативне враження безладдя, безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації, що свідчить про значну суспільну небезпечність самого злочину.

Частина 2 статті 50 КК України встановлює, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі зазначених обставин суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 попередження нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі.

Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про особу обвинуваченого, враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням висновку уповноваженого органу з питань пробації, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, що на переконання суду буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого злочину та особою винного.

На стадії досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід до ОСОБА_6 не застосовувався та підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку - 3 (три ) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_6 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1