Справа № 991/2364/23
Провадження № 1-кс/991/3541/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

з боку захисту: адвоката/адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , про відвід судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_13 від розгляду справи № 991/2364/23,

установила:

18.04.2025 на розгляд судді Вищого антикорупційного суду надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , про відвід судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_13 від розгляду справи № 991/2364/23.

І. Суть заяви

Адвокатом вказано, що колегією суддів Вищого антикорупційного суду (головуючої ОСОБА_13 та суддів колегії ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ) розглядалась об`єднана справа № 991/2364/23 за матеріалами кримінальних проваджень № 0000209 від 24.03.2017, № 0000276 від 22.09.2022. У межах обох кримінальних проваджень ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою суду від 09.04.2025, колегія суддів призначила судовий розгляд в об`єднаній справі № 991/2364/23 у відкритому судовому засіданні одноособово суддею ОСОБА_13 .

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. На думку адвоката, існують обставини, які викликають сумніви в неупередженості судді ОСОБА_13 та виключають її участь у справі № 991/2364/23. Зокрема, це проявилось у відмові колегії суддів, у складі якої була суддя ОСОБА_13 , у задоволенні клопотань адвоката ОСОБА_3 про витребування доказів.

13.02.2025 адвокатом ОСОБА_3 подано клопотання про витребування документів, які перебувають у володінні Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, Національного антикорупційного бюро України, у порядку п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України, а саме запитів про міжнародну правову допомогу, направлених стороною обвинувачення до компетентних органів іноземних держав (12.03.2018, 31.03.2020 до Британських Віргінських Островів, 26.03.2018 до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, 20.04.2020 до Республіки Ірландія, 02.12.2019 до Республіки Австрія, 31.03.2020 до Республіки Кіпр) у кримінальному провадженні № 0000209 від 24.03.2017, разом із документами, що підтверджують їх направлення, а також відповіді на такі запити.

Вважає, що отримання таких відомостей допоможе перевірити правомірність та наявність підстав для зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000209, а також можуть бути використані стороною захисту для обґрунтування клопотань про визнання доказів недопустимими.

Адвокат зазначив, що отримання зазначених відомостей іншим шляхом, ніж на підставі ухвали суду, неможливо. Проте, ухвалою колегії суддів від 09.04.2025 було відмовлено в задоволенні цього клопотання про витребування документів, оскільки, на думку суду, клопотання не містить переконливих відомостей, які б свідчили про те, що зміст запитів про міжнародну правову допомогу може мати значення для розгляду цієї справи. При цьому колегія суддів взяла до уваги пояснення прокурора, що витребувані матеріали виділені в окреме провадження, оскільки не мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні № 0000209, та що підстави зупинення цього провадження вже перевірялися слідчим суддею на етапі досудового розслідування під час розгляду скарг на постанови про зупинення досудового розслідування.

На думку адвоката, ухваливши невмотивоване рішення про відмову в задоволенні зазначеного клопотання, колегія суддів порушила засади рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні доказів і доведенні їх переконливості, чим позбавлено захисника можливості здійснювати якісний та ефективний захист підзахисного (п. 3, 13, 15 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Також, 13.02.2025 адвокатом ОСОБА_3 подано клопотання про витребування документів, які перебувають у володінні Офісу Генерального прокурора, а саме: роздруківок, скріншотів екрану чи іншим способом зафіксованих відомостей з електронної інформаційної системи Єдиний реєстр досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000278 по розділах (вкладках): «Основні відомості», «Кримінальні правопорушення», «Рух провадження», «Прикріпленні файли», у т.ч. з підвкладками вкладки «Кримінальні правопорушення»: «Реєстрація», «Характеристика КП», «Правопорушники», «Потерпілі», «Збитки», «Наслідки», «Рух», «Файли», «Зміни»; та вкладки «Правопорушники»: «Особисті дані», «Відомості про особу», «Запобіжні заходи», «Рух», «Результат суду», «Зміни», з копіями документів, зазначених у вкладці «Прикріплено». Таке клопотання вмотивоване тим, що 22.09.2022 було винесено постанову про виділення матеріалів у кримінальному провадженні № 0000209 за фактом вчинення невстановленими особами кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 232-1 КК України, а також окремих матеріалів досудового розслідування за фактом вчинення невстановленими особами кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 364 КК України. Цією постановою виділені матеріали досудового розслідування в оригіналах, про що були складені відповідні переліки, долучені до постанови, що стало підставою для реєстрації 22.09.2022 кримінального провадження № 0000278.

Серед виділених матеріалів є докази, якими сторона обвинувачення обґрунтовувала повідомлення про підозру, зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_12 та планує використати в суді для доведення винуватості останнього. За переконанням сторони захисту, виділення матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження № 0000209 в окреме провадження № 0000278 здійснено з порушенням вимог КПК України, з метою уникнення негативних правових наслідків, пов`язаних із закінченням строку досудового розслідування, у т.ч. визнання судом доказів недопустимими. На підставі затребуваних матеріалів сторона захисту мала намір перевірити правомірність та реальну мету виділення матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження № 0000209 в окреме кримінальне провадження № 0000278.

Проте, ухвалою колегії суддів від 09.04.2025 було відмовлено в задоволенні цього клопотання з посиланням на те, що захисник не обґрунтував, яке значення або яку обставину може бути встановлено чи перевірено цими відомостями у межах об`єднаної справи № 991/2364/23. Оскарження такої ухвали відповідно до норм КПК України є неможливим. Отже, відмовивши захиснику в задоволенні клопотання, колегія суддів порушила засади змагальності та рівності сторін (ст. 10, 22 КПК України), фактично обмежила право на захист ОСОБА_12 , передбачене ст. 20 КПК України, та не вмотивувала належно судове рішення (ст. 370, 372 КПК України).

Захисник вважає, що відмова колегією суддів (до складу якої входила суддя ОСОБА_13 ) у задоволенні його клопотань про витребування доказів без належної мотивації та фактичне ігнорування обґрунтувань сторони захисту свідчать про упереджене ставлення та нерівне ставлення до процесуальних сторін, що викликає сумніви в можливості судді ОСОБА_13 об`єктивно розглянути справу № 991/2364/23.

З огляду на викладене, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , просив задовольнити заяву про відвід судді та відвести суддю ОСОБА_13 від розгляду об`єднаного кримінального провадження № 0000209 від 24.03.2017, № 0000276 від 22.09.2022 (справа № 991/2364/23).

ІІ. Позиції учасників провадження

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 просив задовольнити подану ним заяву та відвести суддю ОСОБА_13 від розгляду справи. Зазначив, що під час призначення до судового розгляду суддею ОСОБА_13 необґрунтовано і невмотивовано відмовлено в задоволенні його клопотань про витребування інформації. Ці факти викликають сумніви в неупередженості судді.

Адвокат ОСОБА_5 підтримала заяву про відвід судді та зазначила, що ця заява не зводиться до незгоди із судовим рішенням, а ґрунтується виключно на поведінці судді ОСОБА_13 .

Адвокат ОСОБА_6 підтримав заяву про відвід судді та вказав, що суддя ОСОБА_13 неодноразово проявляла свою упередженість.

Адвокат ОСОБА_7 підтримав подану заяву про відвід судді ОСОБА_13 , враховуючи обґрунтованість доводів заявника.

Адвокат ОСОБА_4 підтримав подану заяву про відвід судді ОСОБА_13 та додав, що будь-які можливі клопотання захисту систематично відхиляються суддею.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у прийнятті кінцевого рішення покладались на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_11 заперечив щодо задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_13 , зазначив, що доводи заяви адвоката ґрунтуються на відмові судді ОСОБА_13 у задоволенні двох клопотань про витребування доказів. Отже, заява про відвід зводиться до незгоди з судовим рішенням. Прокурор наголосив, що захист не був позбавлений можливості заявити клопотання про витребування доказів раніше, оскільки з 2023 року обвинувальний акт перебуває в суді, і не буде позбавлений такої можливості в майбутньому. На його думку, підстава для відводу судді є надуманою, а заява про відвід - невмотивованою. Ухвалення рішення на користь однієї зі сторін не свідчить про упередженість судді.

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_13 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду заяви про відвід, у судове засідання не з`явилась, правом подачі пояснень, у тому числі письмових, не скористалася. Неявка судді, за таких обставин, не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Інші учасники кримінального провадження, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви про відвід, у судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд завчасно не повідомили. Їх неявка, за таких обставин, не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

ІІІ. Встановлені обставини, мотиви та оцінка судді

Вирішуючи заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_13 , суддя дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на такі обставини.

Відповідно до частини першої статті 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя. Кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом (ч. 1 ст. 21 КПК України).

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений статтями 75 та 76 КПК України.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України обставиною, що виключає участь судді у кримінальному провадженні є наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Саме зазначену норму КПК України заявляє адвокат ОСОБА_3 як підставу для відводу судді ОСОБА_13 від участі у розгляді справи № 991/2364/23.

У Рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» від 09.04.2013 (заява № 21722/11) зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104).

Щодо суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Білуха проти України», п. 49, 50). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії», п. 45). При цьому, при визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді, позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 44).

Таким чином, особиста безсторонність судді презюмується, доки не встановлена на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді.

Статтею 10 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням ХX чергового з`їзду суддів України від 18.09.2024, визначено, що суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено.

Під час розгляду заяви про відвід суддею з`ясовано, що у провадженні судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_13 перебуває об`єднана справа № 991/2364/23 за матеріалами кримінальних проваджень № 0000209 від 24.03.2017 та № 0000276 від 22.09.2022 за обвинуваченням ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_21 , ОСОБА_9 , ОСОБА_22 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_23 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 09.04.2025 призначено судовий розгляд об`єднаної справи № 991/2364/23 на 18.04.2025, постановлено рішення про одноособовий судовий розгляд суддею ОСОБА_13 та серед іншого, відмовлено в задоволенні двох клопотань захисника ОСОБА_3 про витребування документів.

Зі змісту поданої адвокатом ОСОБА_3 заяви слідує, що суддю ОСОБА_13 має бути відведено від розгляду справи № 991/2364/23 з тих підстав, що вона, будучи головуючою у цій справі (на момент підготовчого судового засідання в складі колегії) ухвалила рішення, яким необґрунтовано і невмотивовано відмовлено у задоволенні двох клопотань про витребування документів у цьому кримінальному провадженні, без належних підстав, чим порушено право на захист.

Розглядаючи доводи захисника, суддя виходить з того, що сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можливо було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, до зміни судді, який був визначений у порядку ст. 35 КПК України.

Дослідивши обставини та надані матеріали, суддя дійшла висновку, що аргументи адвоката ОСОБА_3 не пов`язані з визначеними КПК України підставами для заявлення відводу судді. Так, зі змісту заяви про відвід не вбачається належного обґрунтування правових підстав для відводу судді та їх належного доведення.

Під час підготовчого судового засідання у справі № 991/2364/23 розглядалися різні клопотання сторони захисту, зокрема про витребування документів. Колегією суддів під головуванням судді ОСОБА_13 , з урахуванням вимог ч. 1 ст. 22 КПК України, оцінювалися клопотання, подані захистом, з точки зору наявності переконливих відомостей, які можуть мати важливе значення для подальшого розгляду об`єднаного кримінального провадження.

На думку судді, подання такої заяви стало наслідком незгоди адвоката ОСОБА_3 із постановленим 09.04.2025 колегією суддів під головуванням судді ОСОБА_13 судовим рішенням (ухвалою), яким призначено судовий розгляд об`єднаного кримінального провадження № 0000209 від 24.03.2017 та № 0000276 від 22.09.2022 та відмовлено у задоволенні двох клопотань адвоката ОСОБА_3 про витребування документів з Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, Національного антикорупційного бюро України та Офісу Генерального прокурора.

Зазначені обставини самі по собі не є підставою для відводу судді від розгляду справи та жодним чином не породжують об`єктивних сумнівів у її неупередженості.

Більш того, положеннями ст. 392 КПК України передбачено право учасників кримінального провадження на апеляційне оскарження судових рішень, передбачених цією статтею, яким вони можуть скористатись у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням. У цьому випадку заперечення щодо ухвали суду від 09.04.2025 можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України, у разі його постановлення.

Для відводу судді необхідно надати конкретні докази її упередженості, порушення процесуальних норм або дій, які прямо впливають на неупередженість розгляду справи.

У цьому випадку буде доречним посластись на практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою Суд зазначає, що прийняття рішень, які можуть викликати незадоволення однієї зі сторін, не є ознакою упередженості. Прийняття таких рішень має відбуватися відповідно до принципів судочинства та з врахуванням усіх вимог, що висуваються до судового рішення. Суддя, приймаючи рішення, має враховувати всі обставини справи та досліджувати всі докази (рішення у справі «Jasiсski проти Польщі» від 20.12.2005, заява № 30865/96, п. 54-58).

Незгода з прийнятими процесуальними рішеннями судді може бути втіленою у процедурі оскарження судового рішення до суду вищої інстанції, мова про що йшла вище, а нерозуміння правової позиції - через механізм роз`яснення процесуальних рішень судді.

Будь-яких інших підтверджень упередженості судді ОСОБА_13 під час розгляду обвинувального акта у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000209 від 24.03.2017 та № 0000276 від 22.09.2022 (справа № 991/2364/23), судді надано не було.

Враховуючи викладене, вважаю, що у цьому випадку не встановлено жодної обставини, яка викликала б розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів у неупередженості судді ОСОБА_13 , у зв`язку з чим не підлягає задоволенню заява адвоката ОСОБА_3 про відвід судді.

Керуючись ст. 75, 80-81, 371, 372, 376 КПК України, суддя

постановила:

Відмовити у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , про відвід судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_13 від розгляду справи № 991/2364/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення щодо ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_24