Справа № 357/3304/25
У Х В А Л А

14 березня 2025 року слідчий суддя суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_3 ,

підозрюваний: ОСОБА_4 ,

законний представник підозрюваного: ОСОБА_5 ,

захисник: ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду, в залі судових засідань в м. Біла Церква, Київської області по кримінальному провадженню №0000646 від 11.03.2025,

клопотання слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури в Київської області ОСОБА_3 ,

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло в певний період доби відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Завадівка, Володарського району, Київської області, громадянина України, студента 2 курсу державного професійно-технічного навчального закладу «Володарський професійний аграрний ліцей», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Слідчий слідчого відділу Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді даного місцевого суду з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби строком на один місяць, в рамках кримінального провадження №0000646 від 11.03.2025, враховуючи наявність обставин, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177, ст. 178, пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Так, клопотання вмотивоване наступним, досудовим розслідуванням встановлено, що 27 грудня 2024 року близько 16 год. 00 хв., неповнолітня ОСОБА_8 разом із неповнолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_9 перебували неподалік автобусної зупинки БК «Росава», що по вул. Проспект Незалежності, 53а в м. Біла Церква Київської області, де проводили дозвілля.

В цей час до вказаної автобусної зупинки під`їхали неповнолітні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

В подальшому, неповнолітній ОСОБА_12 разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , переслідуючи прямий умисел спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно розпочали переслідування ОСОБА_8 по проспекту Незалежності в м. Біла Церква.

Внаслідок вказаних дій, неповнолітня ОСОБА_8 , побоюючись за своє життя та здоров`я, упродовж тривало часу, переховувалась у магазині «Кулиничі» за адресою проспекту Незалежності 53А в м. Біла Церква та зверталась за допомогою до відвідувачів публічного місця, однак неповнолітні не реагували на зауваження сторонніх осіб і продовжували незаконні дії щодо потерпілої, внаслідок чого ОСОБА_8 втекла до будинку АДРЕСА_2 .

Продовжуючи реалізацію протиправного умислу, наздогнавши потерпілу на 3 поверсі під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що їх дії можуть бути помічені сторонніми особами, діючи групою осіб, з метою грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, демонструючи зневажливе до них ставлення, бажаючи самоствердитись за рахунок протиставлення себе суспільству та державі, діючи безпричинно та з особливою зухвалістю, з хуліганських спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 та на даний час, не встановлена слідством особа, розпочали принижувати ОСОБА_8 та наносити їй удари, фіксуючи це шляхом відеозйомки на мобільний телефон. Зокрема, ОСОБА_4 , підійшов до потерпілої ззаду та взявши її руками за капюшон куртки, наніс своєю головою не менше 5 ударів по потилиці останньої. В подальшому, ОСОБА_4 наніс удар правою рукою в ділянку лівого плеча ОСОБА_8 , після чого обхопивши правою рукою її шию намагався душити, звалив потерпілу з ніг, а також, незважаючи на психологічний стан потерпілої, яка була налякана та плакала, наніс їй не менше 3 ударів ногами по тулубу та ногах. Вказані дії ОСОБА_4 та невстановленої слідством особи, супроводжувались криками, образами, лайкою та систематичним приниженням потерпілої у публічному місці, з непрямим погрозами виставити відзняте відео в інтернет.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_4 підозрюється у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 296 КК України вручено неповнолітньому ОСОБА_4 13.03.2025.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України підтверджується наступними зібраними в ході досудового розслідування доказами: заявою ОСОБА_15 (матері потерпілої ОСОБА_8 ) від 11.03.2025 у якій остання просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та інших неповнолітніх ,які наприкінці 2024 року спричинили її донці тілесні ушкодження; показаннями неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , який повідомила, що наприкінці грудня 2024 року, останню безпричинно почали переслідували група неповнолітніх, серед яких і ОСОБА_4 , та перебуваючи на 3 поверсі під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 він разом з іншими словесно ображав, принижував останню та наніс їй численну кількість ударів в різні частини тіла. Вказану подію одна з учасниць фіксувала на мобільний телефон; показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_16 , яка повідомила, що отримала в мобільному месенджері для обміну повідомленнями відео на якому зображено побиття та грубе ставлення до потерпілої ОСОБА_8 . В ході перегляду відео свідок впізнала як особу, що принижує потерпілу та наносить їй удари - ОСОБА_4 ; показаннями свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що наприкінці грудня 2024 року, перебуваючи в коридорі загального користування на 3 поверсі під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 бачив, як ОСОБА_4 та інша дівчина ображали та принижували потерпілу ОСОБА_8 . Крім цього, ОСОБА_4 наносив їй численні удари; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , в ході якого останній продемонстрував місце вчинення кримінального правопорушення, відтворив обставини події та показав механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 ; показаннями неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 , який повідомив, що дійсно, наприкінці грудня 2024 року, перебуваючи 3 поверсі під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 разом з іншими неповнолітніми, він словесно ображав, принижував потерпілу ОСОБА_8 та наніс їй декілька ударів в різні частини тіла. Підтвердив, що одна з учасниць події фіксувала все на відео за допомогою мобільного телефону; протоколом проведення слідчого експерименту за участю неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 , в ході якого останній продемонстрував місце вчинення кримінального правопорушення, відтворив обставини події та показав механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_10 , в ході якого остання повідомила, що наприкінці грудня 2024 року, перебуваючи в коридорі загального користування на 3 поверсі під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 бачила, як ОСОБА_4 та інша дівчина ображали та принижували потерпілу ОСОБА_8 . Крім цього, ОСОБА_4 наносив їй численні удари а ОСОБА_10 в цей час записувала відео на свій мобільний телефон, який в подальшому здала в ломбард; показаннями свідка ОСОБА_17 , в ході якого остання повідомила, що в період з 23.12.2024 по 29.12.2024 року, точної дати не пам`ятає, вона перебувала на своєму робочому місці в магазині «Кулиничі» в м. Біла Церква, що по вул. Леваневського, 53Д. В цей час вона побачила наглядно знайому дівчину, яка повідомила, що з кимось посварилась. Через деякий час до магазину зайшов невідомий хлопець а потім і дівчата, які просили вийти цю наглядно знайому їй дівчину, однак остання відмовлялась. Дорослі робили дітям зауваження, на які ті не реагували. В подальшому приблизно через 30 хв. дана наглядно знайома дівчина вийшла з магазину та пішла у невідомому напрямку; іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування ОСОБА_4 строку запобіжного у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби, вбачається необхідність запобігання останнього переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування ОСОБА_4 строку запобіжного у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 4 років, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування такого виду запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду,незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На думку слідства, ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду є те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні діяння, яке викликало значний суспільний резонанс. Відеозаписи подій, розповсюджені в мережі Інтернет викликали обурення серед населення. Усвідомлення неможливості уникнути покарання, людського осуду за такі дії може спонукати неповнолітнього підозрюваного змінити місце свого постійного проживання та ухилятись від слідства, а в подальшому і від суду. Крім цього, слід врахувати, що ОСОБА_4 останнім часом проживав самостійно, окремо від батька і матері, що свідчить про відсутність у нього достатньо міцних сімейних зав`язків, які б перешкоджали останньому переховуватись від слідства та суду.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що без застосування запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_4 зможе безперешкодно контактувати з потерпілою ОСОБА_18 безпосередніми свідками події ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , які вказують на його причетність до вчинення кримінального правопорушення. Так, підозрюваний може незаконно впливати на вказаних осіб шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування, з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що що ОСОБА_4 , будучи неповнолітньою особою, підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину проти громадського прядку та моральності, вчиненого із застосуванням насильства відносно неповнолітньої, відкрито, в громадському місці, в присутності інших осіб, в період дії на території країни воєнного стану. Вказане свідчить про відсутність стійких моральних принципів, поваги до встановлених в суспільстві норм і правил поведінки, про що свідчать характер та спосіб вчинення ним злочину, а тому, наявний ризик вчинення неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий вважає, що зазначене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у світлі чого сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби в межах строку досудового розслідування.

Позиція сторін

У судовому засіданні прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав, вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціальний статус, при цьому навела доводи викладені в клопотанні.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 , не заперечував проти задоволення клопотання.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався, у ракурсі установлених фактичних обставин

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали, та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: … 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

У цьому випадку, вимоги ч. ч. 1, 2 та 6 ст. 132 КПК України заявником (слідчим та прокурором) дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинувачення, як передумови, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п.1- п.3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний - обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного - обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним - обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як убачається з матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий, прокурор обґрунтовують тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній, будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України за викладених у клопотанні обставин.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах 11.03.2025 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження за №0000646, у ході якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а також подано органом досудового розслідування до слідчого судді дане клопотання про застосування запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України, слідчий суддя враховує наступне.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 , вручено з дотриманням вимог ч. 2 ст. 278 КПК України.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному вручено з дотриманням вимог ч. 2 ст. 184 КПК України.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання стосовно підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Завадівка Володарського району Київської області, громадянин України, студент 2 курсу державного професійно-технічного навчального закладу «Володарський професійний аграрний ліцей», зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Слідчий суддя, аналізуючи питання наявності обставин, визначених ст. 132, пунктів 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177, пунктів 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків у цій справі.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, № 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують її з останнім, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії) та вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними, у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Поряд з цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені пунктами 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України, уважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків; репутація підозрюваного; майновий стан; наявність постійного місця проживання; відсутність утриманців; вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, а також ризики переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, що їх створює підозрюваний, вказують на те, що обставини передбачені п пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити в майбутньому. Отже, ризики слід вважати наявними за умови встановлення їх імовірності. Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. При встановленні ризиків суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню.

На думку слідчого судді, ризик переховування підозрюваного від суду є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 та суворість можливого покарання. Так, ОСОБА_4 підозроєтьсяу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 296 КК України, санкція якої відносить інкримінований злочин до нетяжких і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 4 років. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні діяння, яке викликало значний суспільний резонанс. Відеозаписи подій, розповсюджені в мережі Інтернет викликали обурення серед населення.Отже, усвідомлюючи тяжкість покарання, підозрюваний може вчиняти дії, спрямовані на переховування від суду.

Слідчий суддя також зазначає про актуальність ризику впливу на свідків. Наразі провадження перебуває на стадії досудового розслідування. Загальний порядок, встановлений КПК України, передбачає процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, спочатку на стадії досудового розслідування шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК (у виключних випадках). Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Відтак, ураховуючи реалізацію принципу безпосередності, ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Щодо можливості вчинення іншого кримінального правопорушення суд зазначає, що характер вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення злочину проти громадського прядку та моральності, із застосуванням насильства відносно неповнолітньої, відкрито, в громадському місці, в присутності інших осіб, в період дії на території країни воєнного стану, вказує на схильності ОСОБА_4 до вчинення інших кримінальних правопорушень.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступень втручання у права і свободи підозрюваного судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Відносно питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосуванням більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та є підстави вважати про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню, у зв`язку з чим для запобігання зазначених ризиків слідчий суддя вважає доцільним застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 передбачений ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати місце проживання у період часу з 20:00 години до 06:00 години наступної доби, за адресою: АДРЕСА_1 , з покладанням на останнього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 176 - 178, 181, 184, 193, 194, 196, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури в Київської області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000646 від 11.03.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 20:00 години до 06:00 години наступної доби, в межах строку досудового розслідування, строком 30 діб, а саме до 12.04.2025.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

- не відлучатися з населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду, окрім відвідування навчання в державному професійно-технічному навчальному закладі «Володарський професійний аграрний ліцей»;

- прибувати до кабінету № 54 слідчого СВ Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області, по вулиці Привокзальна, 3, м. Біла Церква за першим викликом, а також до прокурора, або суду, залежно від стадії кримінального провадження, що обґрунтовується необхідністю проведення процесуальних дій із підозрюваним;

- утримуватися від спілкування у будь-який спосіб, особисто чи через сторонніх осіб з потерпілою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідками в даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та неповнолітньою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений не з`явиться без поважних причин за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваним покласти на службу превенції Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області на території обслуговування, якого проживає ОСОБА_4 .

Покладені на підозрюваного ухвалою обов`язки діють по 12.04.2025 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений і проголошений о 12.45 год. 18.03.2025 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павла Скоропадського, 4 А.

Слідчий суддяОСОБА_21