Справа № 308/2609/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000174, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Шостого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Львові ОСОБА_7 Старший слідчий СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції, за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні № 0000174, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 листопада 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. На переконання сторони обвинувачення, зібрані органом досудового розслідування фактичні дані свідчать, що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити запобігання вищезазначеним ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав, наведених у клопотанні, без визначення розміру застави.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання. Звернув увагу на те, що підозрюваний готовий співпрацювати зі слідством. Тримання під вартою є надто суворим запобіжним заходом. Жоден з заявлених прокурором ризиків не існує, та не підтверджений будь-якими доказами, оскільки поведінка підозрюваного є належною. Додав, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язк6 сім`ю, дітей та роботу. Разом проживає з тещею, яка хворіє на онкохворобу. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді застави.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові перебуває кримінальне провадження за № 0000174, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2024 за ч. 3 ст. 332 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР.

24 лютого 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

З повідомлення про підозру встановлено, що ОСОБА_4 , займаючи на час вчинення кримінального правопорушення вище зазначену посаду є працівником правоохоронного органу Державної служби України з надзвичайних ситуацій, та має відповідні права та виконує обов`язки, визначені у Положенні про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 р. № 1052.

У невстановлений досудовим розслідуванням місці та час у ОСОБА_4 , який достовірно знаючи про те, що на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24 лютого 2022 року, що встановлює обмеження на виїзд осіб чоловічої статі та призовного віку за межі України, виник злочинний умисел спрямований на сприяння громадянам України чоловічої статі та призовного віку незаконному переправленню через державний кордон України з метою особистого протиправного збагачення, шляхом надання порад, вказівок та засобів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 22.01.2025 зустрівся на вулиці біля закладу харчування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , з громадянином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мав намір незаконно перетнути державний кордон України. Під час вищевказаної зустрічі ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою особистого протиправного збагачення повідомив ОСОБА_9 , що він знає, яким чином перетнути кордон незаконним шляхом без проблем та перешкод та, у випадку вияву бажання ОСОБА_9 перетнути кордон, повідомив, що це коштуватиме орієнтовно 10000 доларів США, після сплати яких у день перетину його заберуть з міста Мукачево та все зроблять.

Крім того, під час зустрічі ОСОБА_4 повідомив, що має великий досвід в питаннях незаконного переправлення через державний кордон України, зокрема протягом 2024 року неодноразово переправляв бажаючих, та водночас розповів, що одного разу його знайомий запропонував незаконно переправити за кордон чотирьох чоловіків, на що він погодився, однак виявилось, що двоє з них співпрацювали з органами СБУ та , з камерами та «прослушкою».

На завершення зустрічі ОСОБА_4 запевнив ОСОБА_9 , що допоможе перетнути державний кордон та на цьому зустріч завершилась.

05 лютого 2025 року вранці ОСОБА_9 на його номер телефону в мобільному додатку «Telegram» надійшло повідомлення з наступним текстом: «Привіт. Це ОСОБА_10 , по твоєму питанню все добре, чекаю тебе сьогодні в Ужгороді, не затягуй. Зустрічаємось на тому ж самому місці.»

05.02.2025 приблизно о 14 год. 30 хв. ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_9 на зупинці громадського транспорту біля Ужгородської міської поліклініки, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Івана Коршинського, 20В.

У ході зустрічі ОСОБА_4 , помітивши, що ОСОБА_9 кульгає, запитав у нього, чи зможе він пройти кілометр пішки, на що ОСОБА_9 відповів, що зможе. Далі ОСОБА_4 розказав про свій маршрут по якому необхідно пройти більшу відстань, приблизно шість кілометрів та ще і в гору, на це ОСОБА_9 відповів, що для нього це буде важко. Далі ОСОБА_4 поцікавився коли ОСОБА_9 готовий йти, на що останній відповів, що готовий хоч вже. ОСОБА_4 перепитав, чи готовий ОСОБА_9 піти до кінця тижня, на що останній відповів, що готовий, оскільки вже назбирав вказану ОСОБА_4 раніше суму. Далі продовжуючи реалізацію злочинного умислу щодо організації незаконного переправлення, ОСОБА_4 висунув вимогу, що йому необхідно сфотографувати паспорт ОСОБА_9 для перевірки, чи не являється ОСОБА_9 «підставною особою» правоохоронних органів, на що ОСОБА_9 погодився та надав можливість сфотографувати свої документи. Також ОСОБА_4 зазначив, що гроші мають бути в нього до моменту перетину ОСОБА_9 кордону, на що останній уточнив за вартість «послуги». На це ОСОБА_4 зазначив, що це буде коштувати 11000 тисяч доларів США. Далі ОСОБА_4 провів з ОСОБА_9 інструктаж на рахунок речей, які він має брати з собою.

Також ОСОБА_11 поінформував ОСОБА_9 , що з ОСОБА_12 його забере машина, яка відвезе його в м. Берегово, де вже буде здійснюватися переправлення, а також додав, що треба дізнатись, яка зміна прикордонників буде працювати, що може ОСОБА_9 піде на «Словаччину», а може і на «Угорщину», але то ОСОБА_4 буде знати наперед, після отримання ним грошей від ОСОБА_9 .

Надалі, продовжуючи реалізацію злочинного умислу щодо організації незаконного переправлення, ОСОБА_4 продовжив інструктаж та повідомив, що після фактичного незаконного перетину кордону ОСОБА_9 ніхто не буде зустрічати, і що він має здатися правоохоронним органам іноземної держави самостійно, зазначивши при цьому, що він біженець. Після чого там ОСОБА_9 почнуть оформляти документи та через деякій час відпустять та батько останнього зможе його забрати. Також ОСОБА_4 застеріг, що під час спілкування з правоохоронями іноземної держави у жодному разі не можна казати, що він перейшов кордон України за гроші, оскільки в такому випадку його можуть повернути назад, та ще раз додав, що треба казати, що він біженець та ховається від війни.

Після чого ОСОБА_9 запитав, коли йому бути в Ужгороді, на що ОСОБА_4 повторив, що після передачі йому грошей він дізнається час та місце переправлення через кордон, оскільки він ще має завезти гроші людям, які пізніше повідомлять його, коли буде перехід через державний кордон.

Далі ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію злочинного умислу щодо організації незаконного переправлення, повідомив ОСОБА_9 про необхідність прибути наступного дня в Ужгород та взяти з собою раніше обумовлену суму грошових коштів для передачі йому, на що останній відповів, що можливо буде в Ужгороді завтра або післязавтра.

Такими своїми діями ОСОБА_4 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, його наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою свого особистого протиправного збагачення, вчинив організаційні дії з метою незаконного переправлення особи через державний кордон України, зокрема підшукав бажаючу особу, повідомив про вартість незаконної послуги та про можливі маршрути, а також надав поради та вказівки, яким чином це краще зробити з метою досягнення успіху у цьому питанні з мінімальним ризиком викриття, зокрема щодо речей, які необхідно брати із собою та щодо поведінки, якої слід дотримуватись при спілкуванні з правоохоронними органами іноземних держав.

За таких обставин, ОСОБА_4 підозрюється в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянні вчиненню таких дій порадами, вказівками, вчиненій з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Сукупність фактичних даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження, дають підстави вважати пред`явлену ОСОБА_4 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Про обгрунтованість підозри, зокрема свідчать матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання про тримання під вартою.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким злочином, за вчинення якого підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, що може спонукати підозрюваного ухилятися від слідчого, прокурора, суду. При оцінці даного ризику, слідчим суддею взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Беручи до увагу тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, слідчий суддя констатує про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи наявність ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та зауважує, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що підозрюваний, не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_13 , останній може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

На переконання слідчого судді, прокурором доведено, що на даному етапі досудового розслідування кримінального правопорушення підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема підшукувати свідків, які можуть дати неправдиві показання на його користь, вчиняти дії, які унеможливлюють встановлення та виявлення ще не зібраних доказів стороною обвинувачення, іншим чином сприяти неможливості встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до переконання, що слідчим та прокурором доведено обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, нічим не підтверджені та спростовані у ході розгляду клопотання. Аргументи захисника підозрюваного щодо відсутності конкретних доказів, які свідчать про заявлені стороною обвинувачення ризики зводяться до «відсутності наміру» та «бажання» підозрюваного вчиняти такі дії. Однак, слідчий суддя, оцінюючи наявність таких ризиків, повинен виходити з необхідності забезпечення належного виконання завдань кримінального провадження.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, всебічно оцінено вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення у їх сукупності, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік підозрюваного, його стан здоров`я, матеріальний стан, його особу, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання.

При цьому, слідчим суддею враховано зазначені обставини, у тому числі і позитивну характеристику з місця роботи з місця проживання, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, дружини, тещі, яка хворіє на онкохворобу, однак під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу не вважає дані обставини вирішальними.

На переконання слідчого судді, прокурором доведено, що інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе в достатній мірі запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України. Про дані обставини свідчать тяжкість, характер та спосіб вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, кількість встановлених та доведених у ході розгляду клопотання ризиків, а також той факт, що підозрюваному відомі шляхи та способи незаконного перетину державного кордону України.

Суд у ракурсі встановлених фактичних обставин уважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не є надмірним, потреба у застосуванні такого запобіжного заходу, на сьогодні, є дійсною, а застосування в цей час запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, є недоречним з огляду на те, що вони є непропорційними, та не зможуть забезпечити уникнення встановлених судом ризиків та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною п. 2 ч. 5 статті 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя врахував як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, його майновий стан, та дійшов до висновку, що розмір застави, який в достатній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, повинен бути визначений на рівні 80 мінімальних розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240,00 гривень.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; 2) не відлучатись за межі Ужгородського району Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні, зокрема із ОСОБА_9 ; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 24 квітня 2025 року включно, з можливістю внесення застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 242 240,00 грн (двісті сорок дві тисячі двісті сорок грн 00 копійок).

У разі внесення застави у визначеному розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

2) не відлучатись за межі Ужгородського району Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні, зокрема із ОСОБА_9 ;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 13 год. 05 хв. 28 лютого 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1