УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2025 Справа №607/17106/24 Провадження №1-кп/607/101/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

заставодавця ОСОБА_5

під час проведення відкритого підготовчого судового засідання, в приміщенні суду в м. Тернополі у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000957 від 15 квітня 2024 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження із матеріалами за № 0000957 від 15 квітня 2024 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявила клопотання про повернення застави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.06.2024, в розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, заставодавцю ОСОБА_5 .

Заставодавець ОСОБА_5 просила задовольнити вказане клопотання та зауважила, що вона потребує значних витрат для лікування катаракти, у зв`язку із чим у неї виникла необхідність у поверненні застави.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечив щодо задоволення вказаного клопотання та повернення застави заставодавцю.

Заслухавши клопотання захисника, думку прокурора та заставодавця, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Усі запобіжні заходи, які визначені законом, обираються на строк, визначений ухвалою, але не більше 60 днів. Тобто запобіжний захід діє, доки діє ухвала та діє строк, який визначений у ній. Із спливом строку дії ухвали припиняється і дія запобіжного заходу, якщо останній не був продовжений іншою ухвалою.

Стаття 203 КПК України визначає, що ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження.

Частина 11 статті 182 КПК України передбачає, що застава, яка не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Частина 2 статті 196 КПК України встановлює, що в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк на який їх покладено.

Частина 1 статті 197 КПК України встановлює, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів.

З пункту 6 статті 195 КПК України вбачається, що обов`язки, передбачені цією статтею, можуть бути покладені на строк не більше двох місяців. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до узагальнення Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування слідчим суддею клопотань про забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 року, що при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді застави слідчим суддям потрібно керуватись положенням ч. 6 ст. 194 КПК України, згідно із якою обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. Водночас у разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням лише прокурора в порядку, визначеному у ст. 199 КПК. Однак КПК України не передбачає можливості звернення із окремим клопотанням про продовження строків виконання обов`язків, а тому за необхідності продовження цього строку звернення до слідчого судді оформляються клопотанням про продовження строків дії запобіжного заходу.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що стосовно обвинуваченого був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, заставу внесено заставодавцем, то клопотання захисника про повернення застави підлягає до задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.06.2024 стосовно ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Згідно із квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 33 Тернопільського РУ ТВБВ 10019/014 РМ-62013 від 26.07.2024, ОСОБА_5 на виконання ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 10.06.2024 у справі № 607/12672/24 внесла на рахунок ТУ ДСА України в Тернопільській області заставу за ОСОБА_6 у розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, внаслідок чого ОСОБА_6 звільнено з-під варти.

Також судом встановлено, що після 10.06.2024 прокурором не подавалися в суд клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Згідно з ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдовувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом.

Водночас, згідно ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 проходить військову службу в ЗСУ, на даний час виконує бойові завдання, а отже відпала мета застосування запобіжного заходу в даному кримінальному провадженні.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що клопотання захисника про скасування запобіжного заходу та повернення застави у даному кримінальному провадженні заставодавцю, слід задовольнити та повернути ОСОБА_5 заставу, внесену на рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області, відповідно до ухвали судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.06.2024.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 182, 201, 314-316 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника скасування запобіжного заходу ОСОБА_6 та про повернення застави заставодавцю задовольнити.

Заставу в розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, внесену ОСОБА_5 за ОСОБА_6 , на рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області (UА0003454), згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 33 Тернопільського РУ ТВБВ 10019/014 РМ-62013 від 26.07.2024 (призначення платежу: застава у справі № 607/12672/24 згідно ухвали судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.06.2024 ОСОБА_5 за ОСОБА_6 ), у зв`язку із припиненням застави повернути ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1