Справа № 191/1908/18
Провадження № 1-кп/191/145/18
УХВАЛА

12 лютого 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в режимі відеоконференції, у відкритому судовому засіданні в м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.157 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні від прокурора надійшло на розгляд клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Обвинувачений ОСОБА_8 заперечував проти заявленого клопотання, оскільки він не порушує викликів до суду, приймає участь у розгляді справи з фактичного місця його знаходження - Іспанії, не ухиляється від явки до суду в режимі відеоконференції, яке не відбулось тільки один раз з технічних причин.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора, вказав, що обвинувачений ОСОБА_3 з того часу, які він знятий з розшуку, фактично не порушує зобов`язання перед судом. Вважає, що прокурор не навів підстав, за яких обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є належним чином обґрунтованим.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора

Дослідивши клопотання прокурора, заслухавши учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного.

Розділ II КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення.

До них, згідно статті 131 КПК України, віднесені запобіжні заходи.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим у статті 177 КПК України ризикам.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

На підтвердження заявлених у клопотанні вимог прокурором не додано жодного доказу.

Таким чином, прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 193 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 14 лютого 2025 року.

Суддя ОСОБА_1