Справа № 595/92/21
Провадження № 1-кп/595/8/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: одноособово суддею ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей

Бучацької міської ради ОСОБА_7

старшого інспектора сектору ювеніальної превенції відділу превенції

патрульної поліції Чортківського районного відділу поліції ГУНП

в Тернопільській області ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000359 від 29.08.2017 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Бучацького районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 , 29 серпня 2017 року біля 01 год. 25 хв., який перебував по вул. Центральній с. Жизномир Бучацького району, неподалік території Жизномирської ЗОШ І-ІІІ ст., на відстані близько 50 м. праворуч від входу у зазначену школу, на грунті неприязних відносин, будучи обуреним, на його думку зухвалістю з боку громадянина Італії ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), виник злочинний намір, спрямований на спричинення йому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний намір, 29 серпня 2017 року о 01 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , який перебував по вул. Центральній с. Жизномир Бучацького району неподалік території Жизномирської ЗОШ І-ІІІ ст., на відстані близько 50 м. праворуч від входу у зазначену школу, відчуваючи неприязнь до ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, що полягають у незаконному посяганні на здоров`я, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) та бажаючи їх настання, діючи імпульсивно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) та умисно наніс йому кулаком правої руки удар в область голови, а саме потилицю, чим спричинив йому одну рану на голові. Згодом продовжуючи свої протиправні дії, побігши за ОСОБА_9 , який втікав в сторону воріт Жизномирської ЗОШ І-ІІІ ступенів, за територією школи на відстані близько 7-8 м. від воріт, ОСОБА_4 наніс приблизно чотири удари кулаками правої та лівої руки в область обличчя та рук ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), чим спричинив йому одне садно та один синець на голові, садна на правій та лівій руці, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 , 29 серпня 2017 року біля 01 год. 30 хв., який перебував по вул. Центральній с. Жизномир Бучацького району, неподалік території Жизномирської ЗОШ І-ІІІ ст., на відстані близько 50 м. праворуч від входу у зазначену школу, на грунті неприязних відносин до ОСОБА_11 , виник злочинний намір, спрямований на спричинення йому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний намір, 29 серпня 2017 року о 01 год. 30 хв. ОСОБА_4 , який перебував по вул. Центральній с. Жизномир Бучацького району, неподалік території Жизномирської ЗОШ І-ІІІ ст., на відстані близько 50 м. праворуч від входу у зазначену школу, відчуваючи неприязнь до ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, що полягають у незаконному посяганні на здоров`я, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 та бажаючи їх настання, діючи імпульсивно, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_11 та умисно наніс кулаком правої руки один удар в область правого ока ОСОБА_12 , чим спричинив йому крововилив в ділянці білкової оболонки правого ока, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 29 серпня 2017 року біля 01 год. 30 хв., який перебував по вул. Центральній с. Жизномир Бучацького району, неподалік території Жизномирської ЗОШ І-ІІІ ст. на грунті неприязних відносин до ОСОБА_14 , виник намір, спрямований на спричинення їй тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний намір, 29 серпня 2017 року о 01 год. 30 хв. ОСОБА_4 , який перебував по вул. Центральній с. Жизномир Бучацького району, неподалік території Жизномирської ЗОШ І-ІІІ ст. відчуваючи неприязнь до ОСОБА_14 , яка намагалася припинити конфлікт між ним та ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, що полягають у незаконному посяганні на здоров`я, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 та бажаючи їх настання, діючи імпульсивно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_14 та умисно наніс долонею правої руки один удар в обличчя ОСОБА_14 , згодом продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_4 наніс один удар правою ногою в область правої ноги ОСОБА_14 , чим спричинив їй один синець на чолі, один синець та одне садно на правій нозі, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 , 29 серпня 2017 року біля 01 год. 30 хв., який перебував по вул. Центральній с. Жизномир Бучацького району, неподалік території Жизномирської ЗОШ І-ІІІ ст., на грунті неприязних відносин до ОСОБА_15 , виник злочинний намір, спрямований на спричинення йому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний намір, 29 серпня 2017 року о 01 год. 30 хв. ОСОБА_4 , який перебував по вул. Центральній с. Жизномир Бучацького району, неподалік території Жизномирської ЗОШ І-ІІІ ст., відчуваючи неприязнь до ОСОБА_15 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, що полягають у незаконному посяганні на здоров`я, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_15 та бажаючи їх настання, діючи імпульсивно, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_15 та наніс кулаком правої руки два удари в область спини ОСОБА_15 , згодом продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_4 наніс один удар правою з область спини ОСОБА_15 , чим спричинив йому одне садно в ділянці лівої лопатки, одне садно на лівому плечі, одне садно в крижовій ділянці, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - а саме умисному заподіянні громадянину ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотанняпро закриття кримінального провадження №0000359 від 29.08.2017 року у зв`язку із закінченням строку давності, передбаченого п.1 ч.1 ст.49 КК України, та звільнення його від кримінальної відповідальності, мотивуючи тим, що відповідно до ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 29 серпня 2017 року вчинив кримінальний проступок, який кваліфікований за ч.1 ст.125 КК України. Тобто, станом на 10.12.2024, ОСОБА_4 має право на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, оскільки з дня вчинення злочину минули строки визначені вказаною статтею.

Захисник у судовому засіданні клопотання підтримала з підстав наведених у ньому. Прокурор у судовому засіданні вважає клопотання обґрунтованим, та таким, що підлягає до задоволення.

Обвинувачений у судовому засіданні клопотання просив задовольнити.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Як слідує з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, яке згідно ст.12 цього Кодексу є кримінальним проступком, за який передбаченоосновне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули відповідні строки, зокрема два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що зупиняють їх перебіг. Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин передбачених ч.1 ст.49 КК України за наявності згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на даний час з моменту вчинення кримінального правопорушення, а саме 29 серпня 2017 року, минуло більше двох років.

Ухвалою суду від 06.07.2021 року провадження у даній справі було зупинено, у зв`язку із розшуком обвинуваченого, що свідчить про його ухилення від суду та зупинення перебігу давності.

Так, відповідно до ч. 1 статті 106 розділу XV "Особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх" КК України звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 КК України з урахуванням положень, передбачених статтею 106 КК України. Відповідно до ч. 2 статті 106 КК України щодо осіб, зазначених у частині першій цієї статті, встановлюються такі строки давності: два роки - у разі вчинення кримінального проступку.

Згідно ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від до судового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Згідно ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 09 березня 2023 року (Справа № 676/5139/22) відповідно до ст. 49 ч. 2 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років.

Отже, загальний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку становить 5 років, а не 15 років.

Висновок щодо обрахунку строків притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2023 року у справі № 735/1121/20: «У разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК, подовженого на період ухилення. Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.»

Отже, у даному випадку строк притягнення до кримінальної відповідальності становить п`ять років з часу вчинення кримінального проступку, який станом на сьогоднішній день закінчився.

За таких обставин, суд прийшов до переконання, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності і за наявності поданого в судовому засіданні клопотання обвинуваченого, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000359 від 29.08.2017 року, закриттю.

Згідно правового висновку викладеного в постанові Верховного Суду від 12.09.2022 року справа № 203/241/17, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.284, 285, 286, 392, 395 КПК України, ст.ст. 12, 44, 49 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000359 від 29 серпня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, закрити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1