Провадження по справі № 1-кс/752/9412/24
У Х В А Л А

іменем України

"05" грудня 2024 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000066 від 15.10.2024 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368, ч.5 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

встановив:

03.12.2024 до слідчого суді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_5 , в якому він просив змінити запобіжний захід, застосований ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01.11.2024 до підозрюваного ОСОБА_4 з домашнього арешту на тримання під вартою. В обґрунтування вимог вказав, що під час досудового розслідування, у якому ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст.368 КК України, було встановлено, що останній, будучи військовослужбовцем в умовах воєнного стану, не з`явився на військову службу без поважних причини строком понад три доби, у зв`язку із чим йому було повідомлено про нову підозру, а саме за ч.5 ст. 407 КК України.

Посилаючись на положення ч.8 ст. 176 КПК України, яка передбачає, що під час дії воєнного стану, до осіб, які підозрюються у вчинені злочинів, передбачених зокрема ст. 407 КК України, застосовуються виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також існування ризиків, передбачених п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, просив змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою строком до 28.12.2024.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання слідчого підтримав. Також вказав, що ОСОБА_4 продовжує ухилятися від військової служби, не з`являючись до військової частини, що відбувається з 20.09.2022 року й по час розгляду даного клопотання, тому фактично продовжує вчиняти кримінальне правопорушення . Щодо підслідності даного кримінального провадження СУ ГУНП у м. Києві вказав, що слідчий під час розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України, встановив, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, який самовільно залишив військову службу на строк понад три доби, у зв`язку із чим, відповідні відомості 04.11.2024 були внесені до ЄРДР за № 0001260. Постановою заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону відповідно до наказу в.о. Генерального прокурора № 274 від 08.11.2024 та положень ч.10 ст. 216 КПК України визначив підслідність даного провадження за слідчим управлінням ГУНП у м. Києві. 18.11.2024 він виніс постанову, якою об`єднав кримінальні провадження щодо ОСОБА_4 в одне. Просив долучити до матеріалів провадження документи, що доводять вказані ним обставини.

Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання слідчого.

Захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вказували на те, що ОСОБА_4 , дійсно є військовослужбовцем, але він не ухиляється від військової служби, не з`явився до військової частини, оскільки після отриманого навесні 2022 поранення, проходження лікування, не може встановити, в якій саме військовій частині він проходить службу. Крім того, захисники вказували на те, що на стадії внесення відомостей до ЄРДР щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, були порушені правила підслідності, оскільки такі злочини розслідуються слідчими органами ДБР. Також вважають, що прокурором були порушені норми КПК України, зокрема ч. 10 ст. 216 КПК України, оскільки не було підстав для об`єднання проваджень.

Вважають, що нова підозра, яка пред`явлена у об`єднаному провадженні є необґрунтованою, оскільки не встановлені докази того, що ОСОБА_4 належним чином (під розпис) повідомлено про зарахування до складу певної військової частини. Вони мають відповіді, зокрема з Галузевого державного архіву, військової частин НОМЕР_1 , відповідно до яких молодший лейтенант ОСОБА_4 наказом Хмельницького РТЦ КСП № 44 від 06.04.2022 призваний на військову службу від час мобілізації та був зарахований до ВЧ НОМЕР_2 , яка була розформована та він призначений до військової служби НОМЕР_3 на відповідну посаду. Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_4 . Відповідно із довідкою ВЛК від 21.07.2022 №189 визнаний таким, що є придатним до військової служби. Натомість, орган досудового розслідування стверджує, що ОСОБА_4 20.09.2022 вчасно не з`явився до військової частини НОМЕР_2 , та з 17.10.2022 до військової частини НОМЕР_5 . Така неузгодженість на їх думку доводить необґрунтованість підозри. Окрім того вважають, що повідомлення про нову підозру, відбувалося у порушення вимог ст. 278-279 КПК України.

Захисники також вказували на те, що їх підзахисний не порушував застосований щодо нього запобіжний захід, потребує нагляду лікарів, для чого вони неодноразово зверталися до слідчого з відповідним дозволом. Також вважають, що ризики, на які вказує слідчий у клопотанні, пов`язані з іншим епізодом, тому не можуть бути підставою для заміна запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав захисників та просив відмовити слідчому у клопотанні. Так, він є військовослужбовцем за мобілізацією. Але не вважає себе таким, що самовільно залишив військову частину, таким, що невчасно не з`явився до військової частини, оскільки після отриманого у 2022 бойового поранення, проведеного лікування, його так і не було повідомлено про те, до якої частини його зараховано. Він не звертався до прокурора, слідчого, командира військової частини з заявами про те, що має намір повернутися до військової служби.

Вирішуючи клопотання слідчого, заслухавши доводи прокурора та заперечення сторони захист, дослідивши документи, додані до клопотання тау доповнення наведеного у судовому засіданні, під час розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП у м. Києві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000066 від 15 жовтня 2024 року, у якому ОСОБА_4 31.10.2024 повідомлено про підозру за ч.5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, а саме у вчиненні пособництва в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 05.10.2024, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , перебуваючи у м. Києві, були залучені як пособники до реалізації злочинного плану спільно з невстановленими службовими особами центральної медико-соціальної експертної комісії №1 Київського міського центру медико-соціальної експертизи, щодо скоєння кримінального правопорушення, зокрема, для одержання неправомірної вигоди за встановлення ОСОБА_10 третьої групи інвалідності, а також для подальшого виготовлення всіх необхідних медичних документів для призначення останньому другої групи інвалідності.

06.10.2024, під час телефонного спілкування, ОСОБА_9 , діючи як пособник в одержанні неправомірної вигоди за попередньою змовою з ОСОБА_4 , повідомила ОСОБА_10 , що має знайомих з числа працівників вище вказаної комісії, які за грошову винагороду у розмірі 10000 доларів США можуть призначити йому другу групу інвалідності.

29.10.2024 року о 12 год. 15 хв., ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , діючи умисно, як пособники , а попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою одержання неправомірної вигоди для службових осіб центральної медико-соціальної ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , з метою виконання ОСОБА_10 раніше висунутих ОСОБА_9 вимог щодо передачі грошових коштів, а також з метою складання в останнього враження щодо можливості анулювання вже призначеної йому 07.10.2024 третьої групи інвалідності, в разі відмови останнього від передачі неправомірної вигоди, діючи за попередньою змовою між собою, повторно висунули ОСОБА_10 вимогу про надання неправомірної вимоги у розмірі 5000 доларів США за вже призначену третю групу інвалідності.

30.10.2024 року о 16 год. 40 хв., ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , діючи умисно як пособники, за попередньою змовою групою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, в одержанні неправомірної вигоди для службових осіб центральної медико-соціальної ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 одержали від ОСОБА_10 , який діяв під контролем правоохоронних органів, грошові кошти в сумі 5 000 доларів США (що еквівалентно 206 850 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 30.10.2024), як частину неправомірної вигоди за вирішене питання щодо призначення 07.10.2024 ОСОБА_10 третьої групи інвалідності та для подальшого оформлення йому другої групи інвалідності.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01.11.2024 щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 28 грудня 2024 року з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Під час досудового розслідування слідчим були встановлені обставини, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, який в умовах воєнного стану не з`являється на службу понад три доби, без поважних причин.

Слідчий ОСОБА_3 відповідні відомості 04.11.2024 вніс до ЄРДР за № 0001260.

Постановою заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону відповідно до наказу в.о. Генерального прокурора № 274 від 08.11.2024, положень ч.10 ст. 216 КПК України була визначені підслідність вищезазначеного провадження за слідчими органами національної поліції - слідчим управлінням ГУНП у м. Києві.

18.11.2024 прокурор ОСОБА_5 виніс постанову, якою об`єднав кримінальні провадження щодо ОСОБА_4 в одне.

Надаючи оцінку зазначеному вище, слідчий суддя приходить до висновку, що внесення відомостей до ЄРДР та початок досудового розслідування, у кримінальному провадженні № 0001260 від 04.11.2024 , відповідало вимогам ч.1 ст. 214 КПК України.

Крім того, слідчий ОСОБА_3 на виконання вимог ч.2 ст. 218 КПК України повідомив прокурора про розпочате ним досудове розслідування за ч.5 т. 407 КПК України, та прокурор у визначений ч. 3 вказаної статті строк, визначив підслідність кримінального провадження щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001260 від 04.11.2024 за слідчим управлінням ГУНП у м. Києві.

Постановою прокурора ОСОБА_5 від 18.11.2024 були об`єднані кримінальні провадження стосовно ОСОБА_4 № 0001260 від 04.11.2024 та 0000066 від 145.10.2024. Таке об`єднання відповідало вимогами ст. 216 КПК України.

Підстави для повідомлення ОСОБА_4 про нову підозру, зокрема за ч.5 ст. 407 КК України, були наявними та доводяться даними архівних довідок від 10.08.2023, 04.11.2024, витягами з наказів керівника Хмельницького РТЦ КСП № 44 від 06.04.2022ВЧ №0987, командира ВЧ НОМЕР_6 від 30.09.2022 № 123, відповіді командира ВЧ НОМЕР_5 від 01.11.2024 щодо результатів проведеної перевірки щодо відсутності ОСОБА_4 у військовій частині (а.с. 138-144) тощо.

Слідчий суддя вважає доведеним, що наявні у вказаних документах відомості доводять обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КПК України.

Доводи, які наведені стороною захисту слідчий суддя відхиляє. Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Окрім того, під час судового розгляду клопотання не було спростовано того факту, що військовослужбовець ОСОБА_4 20.09.2022 вчасно не з`явився без поважних причин на службу до військової частини НОМЕР_2 , та з 17.10.2022 - до військової частини НОМЕР_5 та продовжує ухилятися від військової служби.

Також проаналізувавши та оцінивши додані до клопотання матеріали досудового розслідування (протокол допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколи затримання ОСОБА_12 та ОСОБА_4 від 30.10.2024, протоколи про використання заздалегідь ідентифікованих засобів від 30.10.2024; протоколи обшуку від 30.10.2024;протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с 26-110) слідчий суддя вважає, що вони містять відомості, які доводять факти та обставини, що можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_4 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до вимог п. 1-5 ч. 1 та ч. 3 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Крім того, відповідно до ч.8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчим та прокурором доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі, вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_4 до втечі.

Також є наявним ризик продовження вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, у кому він підозрюється, оскільки останній не момент розгляду клопотання не вживав заходи з повернення до військової частини для продовження військової служби.

Враховуючи тяжкість інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, обставини та способи їх вчинення, наявність вищевказаних ризиків, дані про особу ОСОБА_4 який має постійне місце проживання, несудимий, не працює, відсутність даних про законні джерела його доходів, слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Доводи сторони захисту суд відхиляє, оскільки вони не спростовують вищезазначених висновків. Лише постійне місце проживання, не може свідчить про те, що ризики відсутні.

Таким чином, прокурор довів всі обставини, визначені ч.1 ст. 194 КПК України, що дає слідчому судді підстави для зміни підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.

Строк тримання під вартою визначається слідчим суддею в урахуванням вимог ч.2 ст. 197 КПК України, тобто в межах строків досудового розслідування, та в межах строку, вказаному у клопотанні.

На підстав викладеного, керуючись ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193-194, 196, 197, 198, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання слідчого задовольнити.

Змінити застосований до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою строком на 24 дні у межах строку досудового розслідування, тобто до 28 грудня 2024 року (включно), взявши його під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 , а саме з 11 год 50 хв 05.12.2024.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено 09.12.2024 о 17 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1