Справа № 191/5852/24
Провадження № 1-кп/191/492/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження та відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України без фіксування судового провадження технічними засобами, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000293 від 17.12.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 26.07.2024 року вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 відповідно до вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.07.2024 року визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Так, 17.09.2024 року ОСОБА_3 , посадовими особами Синельниківського районного відділу №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Дніпропетровській області (далі - Синельниківський районний відділ №2) ознайомлено з порядком і умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Кримінально-виконавчого кодексу України, покарання у вигляді громадських робіт відбувається за місцем проживання засудженого. Громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від основної роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Працівниками Синельниківського районного відділу № 2, 17.09.2024 року засудженому ОСОБА_3 видано направлення для відбування покарання у виді громадських робіт, починаючи з 18.09.2024 року в КП "Благоустрій" Синельниківської міської ради.

Згідно наказу №149-к КП "Благоустрій" Синельниківської міської ради від 18.09.2024 року ОСОБА_3 прийнято для відбування призначеного покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт на території міста Синельникове Дніпропетровської області та складено графік виходу на роботу КП "Благоустрій" Синельниківської міської ради, а саме: прибирання території.

Згідно з графіком виходу на роботу засудженого, у вересні 2024 року ОСОБА_3 повинен відпрацьовувати в періоди з 07:30 год. по 11:30 год., 18.09.2024 року, 19.09.2024 року, 20.09.2024 року, 23.09.2024 року, 24.09.2024 року, 25.09.2024 року, 26.09.2024 року, 27.09.2024 року, 30.09.2024 року.

Так, ОСОБА_3 , 18.09.2024 року та 19.09.2024 року з 07:30 до 11:30 год. відпрацював 8 (вісім) годин, після чого, з 20.09.2024 року по 27.09.2024 року перебував на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря, що підтверджується довідкою КНП "Синельниківський центр первинної медико-санітарної допомоги Синельниківської міської ради" у зв`язку з чим, з поважних причин припинив відбування призначеного покарання.

Разом з тим, у подальшому після завершення лікування 30.09.2024 року ОСОБА_3 до відбування призначеного покарання не приступив.

15.10.2024 року засуджений прибув до Синельниківського районного відділу № 2, де письмово зазначив про обізнаність необхідності відбування покарання, проте, через байдужість не вважав це важливим.

Оскільки, засуджений не вийшов з 30.09.2024 року для відбування покарання у виді громадських робіт без поважних причин, 15.10.2024 року ОСОБА_3 винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання.

У подальшому ОСОБА_3 під розпис ознайомлено з необхідністю поновити відбування покарання у виді громадських робіт в КП "Благоустрій" Синельниківської міської ради починаючи з 16.10.2024 року, проте, засуджений 16.10.2024 року до комунального підприємства не з явився, до відбування призначеного покарання не приступив.

Засудженому надіслано виклики для явки до органу пробації на 23.10.2024 року та на 30.10.2024 року, проте, ОСОБА_3 за викликами не прибув.

У зв`язку з вищевикладеним, 17.12.2024 року начальником Синельниківського районного відділу № 2 направлено подання до Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 .

З 30.09.2024 року по теперішній час ОСОБА_3 не вжив жодних заходів для відпрацювання визначеного вироком суду покарання.

Станом на 20.12.2024 року ОСОБА_3 , засуджений до покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт, відпрацював 8 (вісім) годин громадських робіт, невідбута частина покарання ОСОБА_3 становить 192 (сто дев`яносто дві) години громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_3 діючи умисно, ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, а саме від обов`язку у вільний від роботи та навчання час безкоштовно виконувати суспільно корисні роботи протягом строку визначеного вироком суду, що виразилось у невиході більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України, а саме, ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додана:

- письмова заява ОСОБА_3 складена в присутності його захисника ОСОБА_4 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту вказаної заяви та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи встановлені судом обставини вчинення кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно, а також обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 має бути призначене покарання в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст.389 КК України у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України та з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 , ч. 3. ст. 76 КК України. На підставі ст. 71 КК України, із застосуванням при цьому положення п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбутий строк покарання, призначений за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.07.2024 року із розрахунку вісім годин громадських робіт дорівнює одному дню обмеження волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати відсутні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувався, запобіжний захід відносно нього не застосовувався, внаслідок чого суд не вбачає підстав для застосування відносно нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 301, 302, 368, 376, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.07.2024 року, із застосуванням ст.72 КК України, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 1 (одного) року 24 (двадцяти чотирьох) днів обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1