КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 23-з/824/14/2025 Суддя-доповідач: ОСОБА_3
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суду в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ ОСОБА_3, розглянувши заяву адвоката ОСОБА_4, захисника ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 03.03.2025 про відмову у поновлені строку на апеляційне оскарження Постанови Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, 03 лютого 2025 року адвокат ОСОБА_4 захисник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце шляхом направлення СМС-повідомлення за номером телефону, зазначеному у протоколі.

Крім того, в матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи 17.10.2024.

15.10.2024 від адвоката ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та клопотання про приєднання до справи письмових доказів.

Дані обставини свідчать про обізнаність ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_4 про рух справи.

Апеляційна скарга подана 10.02.2025.

Клопотання про поновлення строку оскарження постанови не містило підстав для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження та були відсутні докази поважності причин пропуску строку.

Постановою Київського апеляційного суду від 03.03.2025 адвокату ОСОБА_4 захиснику ОСОБА_1 було відмолено у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

10.03.2025 до Київського апеляційного суду надійшла заява адвокат ОСОБА_4 про роз'яснення постанови.

Ознайомившись з заявою та матеріалами справи суд прийшов до наступного.

Загальними положеннями КУпАП не передбачено роз`яснення постанов, тому за аналогією закону, суд вважає за можливе застосувати норми КПК.

Згідно зі ст. 369 КПК судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку.

Судове рішення, у якому слідчий суддя, суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.

Суд касаційної інстанції у випадках, передбачених цим Кодексом, приймає постанови.

Як встановлено у Постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного від 04.11.2020 у справі № 567/1050/15-к провадження № 51-5295км19 встановлено, що відповідно до пунктів 13 ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 зазначеної вище статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 цієї статті (ч. 2 ст. 392 КПК України).

Положенням ч. 4 ст. 380 КПК України визначено, що ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження.

Згідно з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 18 листопада 2019 року у справі №367/3068/17, якщо судове рішення, яке є результатом судового провадження та яким вирішено питання, що становило предмет його розгляду, за виключенням рішення слідчого судді апеляційного суду ухваленого в порядку, передбаченому главою 21 КПК України, є незрозумілим, суд, слідчий суддя, який його ухвалив, відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст. Апеляційному оскарженню на підставі ч.4 зазначеної статті підлягає лише ухвала суду про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні, постановлена за результатами розгляду заяви про роз`яснення судового рішення, якщо її предметом було судове рішення, яке підлягає роз`ясненню в порядку, передбаченому ч. 1 цієї статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу по суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними використаним засобам та досягнутим цілям.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як встановив суд апеляційної інстанції Постановою Київського апеляційного суду від 03.03.2025 було відмовлено в поновлені строку на апеляційне оскарження Постанови Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з підстав ненадання апелянтом доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Адвокат ОСОБА_4 завернувся до суду з заявою про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду про відмову у поновлені строку на апеляційне оскарження.

Постанова апеляційного суду від 03.03.2025 є процесуальним документом яким вирішувались процесуальні питання щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження і не є судовим рішенням, ухваленим за результатами судового провадження, а тому з огляду на ч. 1 ст. 380 КПК України не підлягає роз`ясненню.

Враховуючи те, що адвокатом подано заяву про роз`яснення судового рішення яке не підлягає роз`яненню, вважаю, що така заява підлягає поверненню заявнику з урахуванням вимог ч. 21 ст. 294 КУпАП.

Намагання адвоката ОСОБА_4 звинуватити суд у незаконності дій і не доступі до правосуддя є нічим іншим як здійснення тиску у непроцесуальний спосіб, скриваючи істину причину пропуску строку на апеляційне оскарження і не можливості надати суду обґрунтовані доводи поважності причин пропуску процесуального строку.

Крім того адвокат не позбавлений права звернутись до апеляційного суду з апеляційною скаргою в інтересах свого клієнта знов, із наданням обґрунтованих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, 380 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_4, захисника ОСОБА_1 , про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 03.03.2025 про відмову у поновлені строку на апеляційне оскарження Постанови Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3