Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/32/25
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 16 грудня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 ,-

встановила:

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України.

16 грудня 2024 року ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира було задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 строком на 60 днів до 10 лютого 2025 року включно.

Слідчий суддя враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 , зважаючи на вік, соціальні зв`язки, оголошення підозрюваного в розшук, прийшов до висновку, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, обравши підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права; неповним з`ясуванням обставин, що мають значення по справі; недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав доведеними; невідповідності висновків суду обставинам справи, і відповідно, підлягає скасуванню.

Зазначає, що ОСОБА_7 не вчиняв замах на вбивство, а його дії невірно кваліфіковані органами досудового розслідування, оскільки останній пояснив що потерпілий став перший наносити йому тілесні ушкодження невідомим предметом по тілу, а ОСОБА_7 лише оборонявся.

Оскільки у ОСОБА_7 наявні тілесні ушкодження заподіяні потерпілим, захист вважає що з боку потерпілого мало місце посягання на життя ОСОБА_7 , шляхом збройного нападу, тому останній наніс тілесні ушкодження в межах необхідної оборони.

На думку захисника, ОСОБА_7 не вчиняв замаху на вбивство, а його вина не доведена поза розумнім сумнівом.

Зазначає, що обставини щодо необґрунтованості повідомлення про підозру не були належним чином оцінені слідчим суддею, що призвело до помилкового застосування до особи найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вважає, що наразі відсутні будь-які виняткові обставини обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи здатні в повній мірі забезпечити належну поведінку останнього.

Твердить, що оскільки жодного конкретного ризику щодо ОСОБА_7 ні стороною обвинувачення, ні судом не було вказано, тому вказана ухвала є помилковою, оскільки без будь-яких конкретних ризиків щодо ОСОБА_7 було застосовано найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що судом взагалі не визначено розмір застави, з урахуванням при цьому реального фінансового становища підозрюваного ОСОБА_7 , щоб вказана сума була йому помірною і він мав можливість її внести.

Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного, захисника, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На переконання колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_7 від 14.12.2024; протоколом огляду місця події від 13.12.2024. за адресою с. Сліпчиці, вул. Миру,218, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , повідомленням про підозру ОСОБА_7 від 14.12.2024.

Слідчий суддя достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно вливати на свідків, які є його друзями та потерпілого, який є кумом підозрюваного ОСОБА_7 , у даному кримінальному провадженні.

Колегія суддів зважає і на те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисне спричинення тілесних ушкоджень, щодо нього у суді перебуває кримінальне провадження в якому він двічі оголошувався в розшук через злісне ухилення від суду, що негативно характеризує його особу та свідчить про схильність до вчинення кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я та відсутності самоконтролю за своєю поведінкою.

Також, апеляційний суд приймає до уваги те, що на даний момент відсутній висновок експерта про знаряддя вчинення злочину, у кримінальному провадженні проведений не весь комплекс необхідних (слідчих) розшукових дій, не допитано всіх свідків, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування

За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст.ст. 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Також, колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу обвинуваченого, характером злочинів у яких від обвинувачується додатково свідчить про правильність висновків суду, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за обвинуваченим правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту є ускладненим.

Доводи захисника про те, що до ОСОБА_7 може бути застосований більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, вирішуючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останньому та неможливості на даний час у застосуванні менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що злочин вчинено з застосуванням насильства апеляційний суд вважає, що не можливо на даний час застосувати заставу.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги, то колегія суддів зазначає, що на даній стадії суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є застосування запобіжного заходу.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 16 грудня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: