Провадження №1-в/751/481/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова Топіха Р.М., розглянувши заяву засудженої ОСОБА_1 про застосування Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ та закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2024 року із державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» до Новозаводського районного суду міста Чернігова надійшла заява засудженої ОСОБА_1 про закриття кримінального провадження № 0000334 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, через втрату чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправна діяльність з урахуванням ст. 51 КУпАП та застосування Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ.

Вивчивши зміст заяви, доходжу до висновку, що заява засудженої ОСОБА_1 підлягає поверненню з таких підстав.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна».

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

У розумінні статей 22, 26 КПК України, сторони кримінального провадження, у тому числі й засуджений, є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та використовуючи свої права повинні самостійно обстоювати власні правові позиції, права, свободи і законні інтереси засобами, які передбачені цим Кодексом. При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, вирішує лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а відтак не може приймати з власної ініціативи заходи щодо збирання, доведення та обґрунтування правових позицій сторін провадження.

Враховуючи, що до заяви засудженою ОСОБА_1 не додано копії вироків суду, за якими вона засуджена, а також документів, які б підтверджували, що вирок щодо неї виконується у державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», заяву про застосування Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ подано до Новозаводського районного суду міста Чернігова, в межах територіальної юрисдикції якого засуджена тимчасово перебуває, за місцем знаходження слідчого ізолятора, зазначені недоліки позбавляють суд можливості прийняти заяву до розгляду, тому заява підлягає поверненню особі, що її надіслала без розгляду.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Керуючись статтями 22, 26, 537, 539 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ :

Заяву засудженої ОСОБА_1 про застосування Закону України від 18липня 2024 року № 3886-ІХ та закриття кримінального провадження повернути особі, що її надіслала.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Топіха