Справа № 199/2935/25
ВИРОК

іменем України

(на підставі угоди про визнання винуватості)

21 березня 2025 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000048 від 19.01.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, неодруженого, з неповною середньою освітою, який не має на утриманні неповнолітніх або малолітніх дітей, інших утриманців, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суд уважає доведеним, що солдат ОСОБА_6 , обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , розуміючи обсяг службових повноважень службової особи-поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області сержанта поліції ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, всупереч вимог ст.ст. 8, 19, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 19 січня 2025 року в період часу з 14 годин ЗО хвилин по 15 годин 19 хвилин, перебуваючи на ділянці місцевості, що розташована неподалік с. Криворіжжя Добропільського району Донецької області, діючи умисно, з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності, а саме притягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, звернувся до працівника поліції - поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області сержанта поліції ОСОБА_7 з пропозицією надати їм неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 6 000 (шість) тисяч гривень за не складання адміністративного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП та не притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

28.02.2025 року у кримінальному провадженні складено обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 369 КК України та між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_6 28.02.2025 року укладена угода про визнання винуватості останнім.

Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у кримінальному правопорушенні та обсяг підозри за ч. 1 ст. 369 КК України.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, а саме - на призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді штрафу, у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Без застосування спеціальної конфіскації.

В угоді передбачені наслідки її ухвалення та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_6 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України при обставинах, місті та часу, викладених у обвинувальному акті.

Суду показав, що дійсно він, при обставинах, місті та часу, викладених у обвинувальному акті, запропонував поліцейському гроші з метою уникнути адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, коли він керував автомобілем.

Суду також показав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, який відноситься до умисних нетяжких злочинів, беззастережно і добровільно, повністю визнає свою вину у пред`явленому обвинувачені.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що він повністю розуміє та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст. 472, 473 КПК України, згодний з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди та наполягає на затвердженні даної угоди.

За таких підстав суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 369 КК України, а саме: пропозиція надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Обвинуваченому ОСОБА_6 судом роз`яснено, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Таким чином, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про відповідність угоди вимогам ст.ст. 470, 472 КПК України, добровільність її укладення, відповідності інтересам суспільства, можливості її виконання та наявності всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 є щире каяття, та те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 не встановлені.

З урахуванням вищевикладеного, а, також, даних, які характеризують особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, встановлення обставин, які пом`якшують покарання, тобто: ОСОБА_4 раніше не засуджувався, щиро кається, дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готов нести кримінальну відповідальність, характеризується задовільно, тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34000,00 гривень, без застосування спеціальної конфіскації і вважає це доцільним з огляду на наявність декількох обставин, пом`якшуючих покарання, а також, враховуючи, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним та іншими особами нових злочинів.

Під час досудового розслідування обвинуваченому не обирався запобіжний захід.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Розмір шкоди по кримінальному провадженню: не завдано.

Цивільний позов: не заявлений.

Також, необхідно скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2025 року.

У даному кримінальному провадженні судові експертизи не проводились, витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 369-371, 468-476, ч. 15 ст. 615 КПК України суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 28 січня 2025 року про визнання винуватості між начальником прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000048 від 19.01.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.369 КК України, затвердити.

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28 січня 2025 року покарання за ч.1 ст.369 КК України у вигляді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Без застосування спеціальної конфіскації.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2025 року.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази, після набрання вироку законної сили:

- лазерний оптичний диск DVD+RW, - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- цифрову нагрудну відеокамеру «CammPro 1826R2.3/32» № /4 серійний номер №С202246 (номенклатурний номер /186), - повернути органу поліції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

21.03.2025