Справа № 331/435/25
Провадження № 1-кс/331/363/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання слідчого СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному 17.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Лукашево Запорізького району Запорізької області, українки, громадянки України, з загальною середньою освітою, не заміжньої, яка не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2025 року до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного 17.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий зазначає, що ОСОБА_4 при невстановлених слідством обставинах, у невстановлений час та місці, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання, носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, придбала у невстановленої під час досудового слідства особи три металевих предмети, зовні схожих на корпус гранати М-50 у кількості 1 штуки, М-213 у кількості 1 штуки, GHO-1 у кількості 1 штуки, та 3 циліндрових предмети, зовні схожих на запал AF-11, М-213 та запал до гранати іноземного виробництва. Вказані предмети ОСОБА_4 зберігала без передбаченого законом дозволу до 10.02.2025.

У подальшому, 10.02.2025 ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне носіння та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, в ході телефонної розмови з ОСОБА_7 , якому у встановленому законом порядку доручено проведення оперативної закупки бойових припасів, домовилась з останнім про збут 3 (трьох) металевих предметів, зовні схожих на корпус гранати М-50 у кількості 1 штуки, М-213 у кількості 1 штуки, GHO-1 у кількості 1 штуки, та 3-х циліндрових предметів, зовні схожих на запал AF-11, М-213 та запал до гранати іноземного виробництва (без маркування).

Після чого, вищевказаного дня приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_7 , знаходячись по вулиці Поштова, 71, в місті Запоріжжі, в ході телефонної розмови з ОСОБА_4 замовив у останньої бойові припаси.

Так, ОСОБА_4 в порушення вимог ст.39 Закону України «Про Національну поліцію» та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України №622 від 21.08.1998, не маючи дозволу, передбаченого положенням «Про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, перенесла 3 металевих предмети, зовні схожих на корпус гранати М-50 у кількості 1 штуки, М-213 у кількості 1 штуки, GHO-1 у кількості 1 штуки, та 3 циліндрових предмети, зовні схожих на запал AF-11, М-213 та запал до гранати іноземного виробництва (без маркування), на територію парку «Дубовий Гай» по вул. Глісерна у м. Запоріжжі, де о 16 год. 00 хв. за грошові кошти у сумі 7500 гривень, які були попередньо видані для проведення оперативної закупки, збула ОСОБА_8 вищевказані об`єкти.

Після цього ОСОБА_8 переніс вказані три металевих предмети, зовні схожих на корпус гранати М-50 у кількості 1 штуки, М-213 у кількості 1 штуки, GHO-1 у кількості 1 штуки, та 3 циліндрових предмети, зовні схожих на запал AF-11, М-213 та запал до гранати іноземного виробництва (без маркування) до ділянки місцевості, яка розташована на відстані 100 метрів від буд. 26А по вул. Глісерна у м. Запоріжжі, де добровільно в ході проведення огляду місця події видав працівникам: 3 металевих предмети, зовні схожих на корпус гранати М-50 у кількості 1 штуки, М-213 у кількості 1 штуки, GHO-1 у кількості 1 штуки, та 3 циліндрових предмети, зовні схожих на запал AF-11, М-213 та запал до гранати іноземного виробництва (без маркування).

Згідно висновку експерта № СЕ-19/108-25/3500-ВТХ від 13.02.2025 наданий на дослідження предмет сферичної форми є корпусом бойової ручної осколкової гранати М67 промислового виготовлення, який до бойових припасів та вибухових пристроїв не відноситься, але містить в собі заряд бризантної вибухової речовини - «Composition В», масою 185 г; наданий на дослідження предмет еліпсоїдної форми є корпусом бойової ручної наступальної осколкової гранати GHO-1 промислового виготовлення, яка до бойових припасів та вибухових пристроїв не відноситься, але містить в собі заряд бризантної вибухової речовини - гексоген (RDX) масою 58 г; наданий на дослідження предмет циліндрично-конічної форми є корпусом бойової осколково-фугасної ручної гранати М/50 промислового виготовлення та містить заряд бризантної вибухової речовини; наданий на дослідження предмет складної циліндричної форми є підривачем M213 промислового виготовлення, який до бойових припасів не відноситься, але є самостійним вибуховим пристроєм і відноситься до засобів підриву (ініціювання вибуху) та містять в собі ініціюючу вибухову речовину; наданий на дослідження предмет складної циліндричної форми є підривачем AF11 промислового виготовлення, який до бойових припасів не відноситься, але являється самостійним вибуховим пристроєм і відноситься до засобів підриву (ініціювання вибуху) і містить в собі заряд ініціюючої та бризантної вибухових речовин; наданий на дослідження предмет складної циліндричної форми є підривачем марки JVA 1634 промислового виготовлення, який до бойових припасів не відноситься, але являється самостійним вибуховим пристроєм та відноситься до засобів підриву (ініціювання вибуху) і містить в собі заряди ініціюючої та бризантної вибухових речовин. Наданий на дослідження корпус бойової ручної осколкової гранати М67 в конструктивному поєднанні з наданим на дослідження підривачем M213 є бойовою ручною осколковою гранатою М67 промислового виготовлення, яка є вибуховим пристроєм військового призначення та відноситься до бойових припасів. Наданий на дослідження корпус бойової ручної наступальної гранати GHO-1 в конструктивному поєднані з підривачем AF11 є бойовою ручною наступальною осколковою гранатою GHO-1 промислового виготовлення, яка є вибуховим пристроєм військового призначення та відноситься до бойових припасів. Наданий на дослідження корпус бойової осколково-фугасної ручної гранати М/50 в конструктивному поєднанні з наданим на дослідження бойовим підривачем марки JVA 1634 є бойовою осколково-фугасною ручною гранатою М/50 промислового виготовлення, яка є вибуховим пристроєм військового призначення, відноситься до бойових припасів.

Крім того, 10.02.2025 ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне носіння та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, в ході телефонної розмови з ОСОБА_7 , якому у встановленому законом порядку доручено проведення оперативної закупки бойових припасів, домовилась з останнім про збут двох металевих предметів, зовні схожих на корпус гранати Ф1 з маркуванням «107 103-79Т», корпус гранати Ф1 з маркуванням «386 252 83Т», та 2 металевих предметів, зовні схожих на підривачі УЗРГМ з маркуванням «116-83 УЗРГМ-2 УЗ ЧП» та другий «386-167-83».

Після чого, вищевказаного дня приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_7 , знаходячись біля буд. 26А по вул. Глісерна в місті Запоріжжі, в ході телефонної розмови з ОСОБА_4 замовив у останньої бойові припаси.

Так, ОСОБА_4 в порушення вимог ст.39 Закону України «Про Національну поліцію» та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України №622 від 21.08.1998, не маючи дозволу, передбаченого положенням «Про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, перенесла два металевих предмети, зовні схожих на корпус гранати Ф1 з маркуванням «107 103-79Т», корпус гранати Ф1 з маркуванням «386 252 83Т», та 2 металевих предмети, зовні схожих на підривачі УЗРГМ з маркуванням «116-83 УЗРГМ-2 УЗ ЧП» та другий «386-167-83», на територію парку «Дубовий Гай» по вул. Глісерна у м. Запоріжжі, де приблизно о 16 год.00 хв. за грошові кошти у сумі 25000 гривень, які були попередньо видані для проведення оперативної закупки, збула ОСОБА_8 вищевказані об`єкти.

Після чого ОСОБА_8 переніс вказані 2 металевих предмети, зовні схожих на корпус гранати Ф1 з маркуванням «107 103-79Т», корпус гранати Ф1 з маркуванням «386 252 83Т», та 2 металевих предмети, зовні схожих на підривачі УЗРГМ з маркуванням «116-83 УЗРГМ-2 УЗ ЧП» та другий «386- 167-83», до ділянки місцевості, яка розташована на відстані 100 метрів від парку «Дубовий Гай» по вул. Глісерна, буд. 26А, м. Запоріжжя, де добровільно в ході проведення огляду місця події видав працівникам: 2 металевих предмети, зовні схожих на корпус гранати Ф1 з маркуванням «107 103-79Т», корпус гранати Ф1 з маркуванням «386 252 83Т», та 2 металевих предмети, зовні схожих на підривачі УЗРГМ з маркуванням «116- 83 УЗРГМ-2 УЗ ЧП» та другий «386-167-83».

Згідно висновку експерта № СЕ-19/108-25/3942-ВТХ від 18.02.2025 надані на дослідження предмети, а саме: 2 (два) предмета еліпсоїдної форми є корпусами бойових ручних оборонних осколкових гранат Ф-1 промислового виготовлення, які до бойових припасів та вибухових пристроїв не відносяться, але містять в собі заряди бризантної вибухової речовини - тротил, масою 50-56 г кожен. В одному з корпусів гранати Ф-1 закріплена холоста пробка гранати промислового виготовлення, яка до бойових припасів та вибухових пристроїв не відноситься, вибухових речовин не містить. Надані на дослідження 2 (два) предмета циліндричної форми є бойовими уніфікованими підривачами дистанційної дії УЗРГМ-2 промислового виготовлення, які до бойових припасів не відносяться, але являються самостійними вибуховими пристроями і відносяться до засобів підриву (ініціювання вибуху) та містять в собі ініціюючу вибухову речовину ТНРС масою 0,1 г, азид свинцю масою 0,2 г та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген масою 1г кожен. Надані на дослідження корпуси бойових ручних оборонних осколкових гранат Ф-1 в конструктивному поєднанні з наданими на дослідженнями бойовими уніфікованими підривачами дистанційної дії УЗРГМ-2 є бойовими ручними оборонними осколковими гранатами Ф-1 промислового виготовлення, які відносяться до бойових припасів та вибухових пристроїв військового призначення.

Таким чином, за твердженням слідчого, під час досудового розслідування встановлена достатня кількість доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке кваліфікується як придбання,зберігання, носіння та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, за твердженням слідчого, доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 від 17.01.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом огляду покупця від 10.02.2025; протоколом видачі грошових коштів для проведення оперативної закупівлі від 10.02.2025; протоколом огляду покупця від 10.02.2025; протокол огляду місця події від 10.02.2025; протоколом огляду покупця від 17.02.2025; протоколом видачі грошових коштів для проведення оперативної закупівлі від 17.02.2025; протоколом огляду покупця від 17.02.2025; протоколом огляду місця події від 17.02.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 17.02.2025; висновками експертів від 13.02.2025 та від 18.02.2025; постановою про визнання по кримінальному провадженню речових доказів; іншими матеріалами кримінального провадження.

17.02.2025 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

18.02.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, за твердженням слідчого, органом досудового слідства відповідно до положень п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрювана може здійснити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення та/або продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років.

Про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, що передбачено п.1 ч.1 ст. 176 КПК України, за твердженням слідчого, свідчить тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Неможливість обрання до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, що передбачено п.2 ч.1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що на час звернення з клопотанням до слідчого судді не надходило відповідних клопотань від поручителів.

Про неможливість обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави свідчить те, що підозрювана не працевлаштована, не має постійного джерела доходу і грошових коштів, які можливо внести в якості застави.

Крім того, про неможливість обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який передбачений п.4 ч.1 ст.176 КПК України, свідчить відсутність у неї стійких соціальних зв`язків, принципове ігнорування встановлених норм моралі в суспільстві, тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, а також те, що існує можливість її переховування від органів досудового слідства або суду, вчинення нових злочинів і подальшого порушення більш м`яких запобіжних заходів, передбачених п.3 ч.1 ст. 176 КПК України та п.4 ст. 176 КПК України, що підтверджує наявність вказаних ризиків.

Тому, за твердженням слідчого, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваної винною у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваної, її майновий стан, відсутність стійких соціальних зв`язків дають підстави вважати, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також забезпечити належну поведінку підозрюваної та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні.

У ході судового засідання прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання, просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав.

У ході судового засідання підозрювана ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважали такий запобіжний захід надто суворим, а заявлені прокурором у клопотанні ризики не доведеними, у зв`язку з чим просили обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, підозрювану, захисника, дослідивши письмові матеріали клопотання, приходить до таких висновків.

Згідно із ч.1 ст.184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, і повинно містити наряду з іншим: виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини (п.3); виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини (п.5).

Відповідно до вимог ч. 2 ст.194 КПК України прокурор під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу зобов`язаний довести наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із клопотання і доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, за яке передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років. Тобто, дане кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Підозра у вчиненні даного кримінального правопорушення ґрунтується на свідченнях свідків, протоколах огляду покупців, видачі грошових коштів для проведення оперативної закупівлі, огляду місця події, висновках експертів.

Досліджені в ході судового засідання докази, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, та аналіз встановлених в ході досудового слідства обставин вчинення кримінального правопорушення об`єктивно дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

При цьому, обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_4 узгоджується з узагальнюючим визначенням цього поняття, сформульованим у правових позиціях Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, за змістом якого термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або обставин, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

У той же час, слідчим суддею враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий у своєму клопотанні посилається на наявність ризиків у даному провадженні, передбачених саме п. 1 і п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто, ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення та/або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду підтверджується тяжкістю інкримінованого злочину, за яке передбачене покарання до семи років позбавлення волі, а також відомостями про попередню злочинну діяльність підозрюваної.

Крім того, підозрювана не працевлаштована, не має постійного джерела доходу і міцних соціальних зв`язків, у зв`язку з чим можна прийти до висновку про те, що єдиним джерелом існування підозрюваної є кошти, отримані злочинним шляхом.

Зважаючи на це, слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні належним чином обґрунтовано та доведено наявність у даному випадку ризиків, передбачених п. 1 і п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, з урахуванням встановлених відомостей про особу підозрюваної, яка офіційно не працює, не заміжня, не має на утриманні малолітніх дітей (рішенням суду позбавлена батьківських прав відносно п`яти малолітніх дітей), тобто не має стійких соціальних зв`язків, а також з урахуванням наявних доказів, на підставі яких обґрунтовується підозра, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні і прокурором у судовому засіданні доведена недостатність застосування до підозрюваної ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим п.1 і п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчим суддею також враховано, що відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, визначаючи розмір застави, суд виходить із вимог ст.ст.178,182 КПК України, а також враховує відомості про особу підозрюваної.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 діб з 17 лютого 2025 року до 17 квітня 2025 року включно.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень 00 копійок.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу, реквізити для внесення застави отримувач ТУ ДСА України в Запорізькій області, , рахунок №UA0001205, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. Призначення платежу: застава за підозрювану ОСОБА_4 по справі № 331/435/25 (1-кс/331/363/2025) Жовтневий районний суд м. Запоріжжя.

Підозрювана звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави на строк дії даної ухвали покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з місця проживання (м. Запоріжжя) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомленою, не з`явилася за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомила про причину своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали встановити до 17 квітня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваною в той же строк, але з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та оголошені у судовому засіданні 19 лютого 2025 року.

Повний текст ухвали складено і оголошено 24 лютого 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_13