Справа № 521/2979/25
Номер провадження:1-кс/521/1403/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави як альтернативного запобіжного заходу по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000255 від 15.02.2025 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Каланчак Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, без інвалідності, з середньою освітою, одруженого, маючого неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається наступне.

В провадженні СВ Відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0000255 від 15.02.2025 року. Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Малиновської окружної прокуратури м. Одеси.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування слугувала заява особи на ім`я ОСОБА_8 щодо вимагання у неї певною особою неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функції держави.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 3 ст. 369-2 КК України.

В ході розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетним, зокрема, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого 29.03.2025 року було затримано за підозрою у вчиненні злочину та якому 30.03.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Орган досудового розслідування у своєму клопотанні просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави як альтернативного запобіжного заходу у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян та покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, посилаючись на обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання, оскільки вважали мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні посилаючись на стан здоров`я підзахисного та недоведеність прокурором ризиків у даному провадженні, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту. Просив долучити до матеріалів клопотання документи про стан здоров`я ОСОБА_6 , зокрема про наявність хронічного захворювання, про наявність неповнолітнього сина на утриманні та характеристики за місцем мешкання.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Дослідивши клопотання з доданими матеріалами, а також вислухавши думку учасників розгляду клопотання та надані захисником документи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, яке розслідується у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000255 від 15.02.2025 року.

29.03.2025 року о 10:30 годин, в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_6 було затримано.

Про підозру ОСОБА_6 було повідомлено 30.03.2025 року о 09:28 годині, в присутності захисника адвоката ОСОБА_9 .

Двомісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000255 від 15.02.2025 року, спливає 30.05.2025 року.

Статтею 176 КПК України визначено, що запобіжними заходами є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою (ч. 3 ст. 176 КПК України).

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, що перелічені у даній статті.

Під час вирішення питання наявності чи відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, слідчий суддя прийшов до наступного.

Дане кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, відтак слідчий суддя вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення не встановлює наявність в його діях складу кримінального правопорушення та ступінь його вини та не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, а лише об`єктивно та розумно оцінює надані слідством докази (документи) за своїм внутрішнім переконанням та визначає, чи виправдовують вони в своїй сукупності проведення досудового розслідування та застосування до особи запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

З метою встановлення наявності чи відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчим суддею досліджені наявні в матеріалах клопотання докази та проаналізовано доводи, викладені у клопотанні.

Так, дослідивши додані до клопотання матеріали, обставини кримінального правопорушення, що розслідується та можливу роль ОСОБА_6 у ньому, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій особи, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах (документи, що додаються до клопотання), слідчий суддя переконався в тому, що аналіз представлених матеріалів пов`язує підозрюваного ОСОБА_6 з кримінальним провадженням, доводячи причетність до нього в такій мірі, що виправдовує подальше розслідування та необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходую

Під час вирішення питання наявності чи відсутності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує орган досудового розслідування посилається у своєму клопотанні, слідчий суддя прийшов до наступного.

Слідчий суддя зауважує, що ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед судом повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинно бути обрано такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання на території Одеської області, проте, оскільки на даний час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, мета щодо спроби переховування може виникнути у підозрюваного у будь який момент. Проте, одночасно, слідчий суддя вважає, що наявні відносно міцні соціальні зв`язки зменшують ризик переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя також вважає доведеним ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що підозрюваний знає хто саме є свідками у даному провадженні, тобто може на них впливати та схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності.

Разом з тим, в частині наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість вказаного ризику, оскільки органом досудового розслідування жодним чином не обґрунтовується, адже відомостей, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності чи перебуває в статусі підозрюваного в рамках іншого кримінального провадження, слідчому судді не надано.

Підсумовуючи, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування доведено та обґрунтовано існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час вирішення питання наявності чи відсутності обставин для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного/обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, стану здоров`я, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного/обвинуваченого під час досудового та судового розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного/обвинуваченого (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому для застосування тримання під вартою як запобіжного заходу орган досудового розслідування повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Крім того, застосування найсуворішого запобіжного заходу повинно оцінюватись не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявність такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, аби попереднє ув`язнення не виявилось невиправданим.

Розглядаючи клопотання слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та інші обставини, в тому числі особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, підозрюваний ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 (38 років) в с. Каланчак Ізмаїльського району Одеської, є громадянином України, має середню освіту, одружений та має неповнолітнього сина на утриманні, психічних вад здоров`я не має, проте має ряд хронічних захворювань, серед яких симптоматична епілепсія з комплексними парціальними первинно-генералізованими судомними нападами (згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого №248 та №582), працездатний, проте наразі не працевлаштований, має місце проживання на території Одеської області, де проживає разом з дружиною та сином, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а також не перебував (не перебуває) в статусі підозрюваного в рамках іншого кримінального провадження), жодних доказів антисоціального способу життя підозрюваного слідчому судді не надано.

Враховуючи обставини вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та його наслідки, дані про особу ОСОБА_6 , відсутність даних про перешкоджання останнім кримінальному провадженню в ході проведення органом досудового розслідування слідчих та процесуальних дій, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не доведено необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Така позиція слідчого судді випливає, зокрема з того, що в контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою, «потреба позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Отже, слідчий суддя вважає, що в ході розгляду клопотання органом досудового розслідування доведено наявність, на теперішній час, обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановлених ризиків.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 , з урахуванням наявних ризиків, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на особу обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, нівелювати наявні ризики, забезпечить дієвість кримінального провадження, а також забезпечить право підозрюваного на працю, належний рівень життя родини, отримання належної медичної допомоги, тощо.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 181, 194, 196, 197, 202 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави як альтернативного запобіжного заходу по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000255 від 15.02.2025 року відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, окрім необхідності переміщення до укриття під час сигналу тривоги в період воєнного стану в Україні або отримання невідкладної медичної допомоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до Малиновської окружної прокуратури м. Одеси свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово, підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був затриманий органом досудового розслідування в порядку ст. 208 КПК України, підлягає звільненню з-під варти в залі суду негайно.

Роз`яснити підозрюваному його обов`язок, щодо заборони залишати місце проживання цілодобово, а також роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання ним покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Виконання ухвали та контроль за поведінкою підозрюваного, який перебуватиме під домашнім арештом покласти на орган досудового розслідування.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування, та припиняє свою дію 30.05.2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку, безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1