Справа № 758/9903/22 Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/307/2024 Доповідач в 2 інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25 грудня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючої),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника (в режимі ВКЗ) - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0001785 від 05.09.2022 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури зі змінами на вирок Подільського районного суду м. Києва від 10 лютого 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 10 лютого 2023 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка Поліського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 04.09.2020 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.;

- 26.04.2021 Шевченківським районним судом м. Києва, за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 34 000 грн.,

засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

на підставі ч.1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України до покарання, призначеного за цим вироком у виді позбавлення волі на строк 5 років, ОСОБА_8 повністю приєднано покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04.09.2020 у виді штрафу в розмірі 850 грн. та за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 26.04.2021 у виді штрафу в розмірі 34000 грн., які підлягають самостійному виконанню;

на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волііз встановленням іспитового строку тривалістю в 2 роки;

на підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

зараховано ОСОБА_8 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 05 вересня 2022 року по 07 вересня 2022 року включно;

вирішено питання про речові докази.

Відповідно до вироку, 05 вересня 2022 року, приблизно о 19 годині 40 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні «Магазин № 364/1», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Тираспільська, 56 та належить ТОВ «ФОРА», з метою незаконного заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, взяв із полиць магазину продукти харчування, загальною вартістю 621 грн., які поклав в кишеню та за пояс штанів в які був одягнутий, пройшов повз касову зону не розрахувавшись за товар, намагався, таємно викрасти чуже майно, однак був зупинений працівниками вищевказаного магазину. Таким чином, ОСОБА_8 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, яке не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, указав на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просив вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 5 років позбавлення волі та штрафу у розмірі 50 та 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначених вироками Дніпровського районного суду м. Києва від 04.09.2020 та Шевченківського районного суду м. Києва від 26.04.2021, які виконувати самостійно.

В змінах до апеляційної скарги прокурор вказав, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України, яким фактично декриміналізовано крадіжки на суму меншу ніж 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а враховуючи, що ОСОБА_8 вчинив 05.09.2022 закінчений замах на таємне викрадення чужого майна на суму 621 грн., то з урахуванням ст. 5 КК України, є всі підстави для закриття кримінального провадження. Відтак просив оскаржуваний вирок скасувати, а кримінальне провадження - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який підтримав подані зміни до апеляційної скарги та просив їх задовольнити;

захисника обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення поданих змін до апеляційної скарги;

обвинуваченого, який висловив свою згоду на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги зі змінами, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, який поліпшує становище особи у розумінні ст. 5 КК України, оскільки посилює відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна (ст. 51 КУпАП), тобто фактично встановлює, що кримінальна відповідальність настає, якщо вартість майна становить 2 і більше неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

При цьому, вирішуючи питання про те, чи становить вартість майна 2 і більше неоподаткованих мінімумів доходів громадян слід виходити з того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що діяв на час вчинення особою відповідного діяння.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_8 вчинив 05.09.2022 року, а тому вирішуючи питання про те, чи становить вартість майна в цій справі 2 і більше неоподаткованих мінімумів доходів громадян слід виходити з розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що діяв станом на 01 січня 2022 року.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2022 року становить 2481 гривня, тобто 1 неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1240,50 гривень на 2022 рік, а 2 неоподаткованих мінімумів - становлять 2481 гривня.

Враховуючи зміст вказаних положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, розмір збитків, необхідний для притягнення до кримінальної відповідальності за крадіжку, вчинену у 2022 році, становить 2481 гривня.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 05 вересня 2022 року вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна на загальну суму 621 грн., що менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який на момент вчинення зазначених діянь становив 2481 гривня.

Враховуючи, що вартість майна, яке намагався викрасти ОСОБА_8 , є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України з 01 січня 2022 року настає кримінальна відповідальність, а саме менше 2481 гривні, колегія суддів вважає, що на час апеляційного розгляду, з урахуванням ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК України, вчинене ОСОБА_8 05.09.2022 року діяння не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна відповідальність.

Згідно зі ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора зі змінами необхідно задовольнити, вирок Подільського районного суду м. Києва від 10 лютого 2023 року щодо ОСОБА_8 скасувати, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15ч. 4 ст. 185 КК України - закрити на підставі пункту 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури зі змінами задовольнити.

Вирок Подільського районного суду м. Києва від 10 лютого 2023 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15ч. 4 ст. 185 КК України - закрити на підставі пункту 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4