В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" січня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001159 від 08 серпня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Март Туркменістану, громадянина України, одруженого, має на утриманні доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

17 серпня 2023 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень ;

28 червня 2024 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі, на підставі ст. 75 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12 години 30 хвилин 08 серпня 2024 року, будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Пантелеймона Куліша, 2, підняв із землі знайдений ним фрагмент блістера з однією таблеткою білого кольору, яка містить в собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон.

У подальшому ОСОБА_3 , незаконно придбану частину блістеру з однією таблеткою круглої форми, білого кольору, а саме, наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон (фенадон), помістив собі до правої кишені штанів, таким чином останній незаконно придбав та почав зберігати, частину блістеру з однією таблеткою круглої форми, білого кольору, а саме, наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон (фенадон), без мети збуту.

У той же день, 08 серпня 2024 близько 12 години 30 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Пантелеймона Куліша, 2, працівниками поліції було зупинено ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно повідомив, що зберігає при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

У подальшому 08 серпня 2024 у період часу з 13 години 15 хвилин по 13 годину 20 хвилин за адресою м. Київ, вул. Пантелеймона Куліша, 2, співробітниками поліції, проведено обшук затриманої особи, в ході якого у ОСОБА_3 виявлено та вилучено з правої кишені штанів, в які останній був одягнений, частину блістеру з однією таблеткою круглої форми, білого кольору.

Як вбачається з даних, що містяться у висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за №СЕ-19/111-24/45943-НЗПРАП від 21 серпня 2024 року:

« Надана на дослідження 1 таблетка білого кольору, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Загальна маса метадону (фенадону) в таблетках, становить 0,022г.

Метадон (фенадон), згідно зі Списком №1 «Наркотичні засоби, обіг, яких обмежено» Таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року (зі змінами), є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Згідно наказу МОЗ України №188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу-метадон, настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини невеликого розміру - 0,02 г та не перевищує 20,0 г, що є граничною величиною великого розміру.»

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні та підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, а саме: дату, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, та показав суду, що вдень 08 серпня 2024 року він по дорозі знайшов блістер з однією таблеткою. Він вживав наркотичні речовини, тому зрозумів, що у блістері знаходиться таблетка метадону. Крім того, коли він її підняв, то роздивився частину назви ліків, чим підтвердив свої здогадки. Розуміючи, що вчиняє незаконні дії, він поклав блістер з таблеткою до кишені штанів, у які був одягнутий, для того, що вжити, мети збуту у нього не було. Коли він проходив повз будинок № 2 по вул. Пантелеймона Куліша, його зупинили правоохоронці та запитали, чи є в нього із собою щось заборонене. Він чесно відповів їм що є. Під час обшуку працівники поліції у нього вилучили фрагмент блістеру з таблеткою. Він наполягає, що придбав та зберігав його для власного вживання.

У судових дебатах ОСОБА_3 погодився із запропонованими прокурором видом та строком покарання.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, а також даних висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Крім того, винність ОСОБА_3 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (а саме, його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали), дані про особу обвинуваченого, який вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, активно сприяв органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення, не працює, має на утриманні малолітню дитину, 02 січня 2015 року народження, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря психіатра не перебуває, від його дій не настало тяжких наслідків, раніше судимий, вчинив рецидив кримінальних правопорушень (відносно ст. 358, ст. 357 КК України), вчинив кримінальне правопорушення під час відбуття іспитового строку покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 28 червня 2024 року, вчинив кримінальне правопорушення не відбувши покарання, призначене вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 17 серпня 2023 року.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 вчинив рецидив кримінальних правопорушень. Органом досудового розслідування ця обставина не була визнана обставиною, яка обтяжує відповідальність обвинуваченого. З урахуванням наведеного та того, що ОСОБА_3 не захищався від обставини, яка згідно ст. 67 КК України, обтяжує його покарання, тому дану ознаку суд враховує лише як ознаку, яка характеризує особу обвинуваченого.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 - органом досудового розслідування та судом визнано щире каяття обвинуваченого та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, що, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 - органом досудового розслідування не встановлено.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним їх обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого. Даний вид покарання буде справедливим для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , сприятиме попередженню вчиненню нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 вимог ст. 69 та ст. 75 КК України судом не встановлено.

Крім того, відповідно до вимог ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більше від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 засуджений вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 28 червня 2024 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі, на підставі ст. 75 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, за яке він засуджується цим вироком, не відбувши покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 28 червня 2024 року, то при призначенні остаточного покарання необхідно застосувати вимоги ст. 71 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 засуджений вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 17 серпня 2023 року за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у вигляді штрафу складанню з іншими видами покарань не підлягає та виконується самостійно.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 72 КК України, вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 17 серпня 2023 року підлягає самостійному виконанню.

Запобіжний захід у ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні відсутній, клопотань про його обрання прокурор не заявляв.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його затримання для відбування покарання, після набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71, 72 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 28 червня 2024 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід у ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні відсутній, клопотань про обрання запобіжного заходу від прокурора не надходило.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його затримання для відбування покарання, після набрання цим вироком законної сили.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України, вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 17 серпня 2023 року, яким ОСОБА_3 засуджено до покарання у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень, - виконувати самостійно.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: таблетку білого кольору, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) масою 0,022 г (яку після проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів поміщено до спец. пакету №0001913 експертної служби з наліпкою КНДЕКЦ МВС), який відповідно до квитанції №022554, зберігається у камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП в м. Києві - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за № СЕ-19/111-24/45943-НЗПРАП від 21 серпня 2024 року у сумі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1