ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7377/25
провадження № 1-кс/753/1052/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

адвоката - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001534 від 15.04.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулась до суду з вказаним клопотання, вобґрунтування якого зазначила, що СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування вказаного кримінального провадження під час якого виникла необхідність накладення арешту на автомобіль який визнано речовим доказом, оскільки підозрюваний рухаючись на автомобілі, що належить третій особі, здійснив наїзд на працівника поліції, а також притиснув автомобілем працівника поліції до службового автомобіля. Автомобіль було оглянуто із двері автомобіля та бамперу знято, опечатано та поміщено до спеціального пакету з метою проведення подальшої експертизи.

Прокурор надала заяву про розгляд клопотання у її відсутність.

Представник власника майна просив розглянути клопотання у його відсутність у задоволенні відмовити.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу не проводилось.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 171 КПК України - з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Слідчий суддя вважає, що клопотання не містить обґрунтувань необхідності накладати арешт на транспортний засіб, яким керував підозрюваний та який належить третій особі ОСОБА_5 , адже необхідні процесуальні дії для підтвердження обставин вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 , зокрема для проведення експертизи, відповідні дії вчинені, докази зібрані і обтяження автомобіля вцілому не є доцільним.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що підстави для задоволення клопотання відсутні і відмовляє у задоволенні останнього.

Керуючись ст.ст. 170, 171 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001534 від 15.04.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: