Справа № 317/64/25
Провадження №/п 1-кс/317/24/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого дізнавача СД відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про арешт майна на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 04.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

07.01.2025 до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання старшого дізнавача, погоджене з прокурором, про арешт майна на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 04.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Вказане клопотання направлено до суду засобами поштового зв`язку 06.01.2025.

Клопотання вмотивоване тим, що 03.01.2025 до ЧЧ ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що по вул. Шевченка у с. Володимирівське Запорізького району зупинено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав посвідчення водія НОМЕР_1 на своє ім`я від 19.10.2024 з явними ознаками підробки.

Відомості про вчинення вказаного кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2025 за № 0000006, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та розпочато досудове розслідування.

03.01.2025 в період часу з 23 години 25 хвилин до 23 години 50 хвилин, старшим дізнавачем СД відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_3 проведено огляд місця події ділянки місцевості по вул. Шевченка с. Володимирівське Запорізького району Запорізької області, під час якого у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та упаковано до паперового конверту з відповідними пояснювальними написами та підписами.

Вилучене посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , 14.09.1977 на підставі постанови дізнавача визнано речовим доказом та направлено на експертне дослідження до Запорізького НДЕКЦ МВС України.

Опитаний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що у другій половині жовтня придбав посвідчення водія НОМЕР_1 на своє ім`я через мережу інтернет, для зручності спілкування, списавшись через мобільний додаток «Телеграм», ОСОБА_5 надав невідомій особі свої особисті дані та надіслав своє фото. Невідома особа повідомила ОСОБА_5 , що приблизно через тиждень посвідчення водія з`явиться в мобільному додатку «Дія». Посвідчення водія отримано у відділенні поштового оператора «Нова пошта» та сплачено грошові кошти у сумі 10000 гривень.

У подальшому 03.01.2025 ОСОБА_5 , пересуваючись на своєму транспортному засобі по вул. Шевченка в с. Володимирівське, Запорізького району Запорізької області, був зупинений працівниками поліції та останні йому повідомили, що потрібно надати посвідчення водія для перевірки, та останній надав посвідчення вищезазначене посвідчення водія НОМЕР_1 на своє ім`я.

Слідчий, прокурор та володілець майна, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду у судове засідання не з`явилися. Від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання без аудіо-, відеофіксації.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий, за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно із ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.

Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання за змістом відповідає ч. 2 ст. 171 КПК України.

Так, 03.01.2025 до ЄРДР за №0000006 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України.

Зазначені у клопотанні обставини в сукупності підтверджені наданими письмовими доказами, зокрема, рапортом від 03.01.2025 (ЄО №138), протоколом огляду місця події від 03.01.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_5 , внаслідок дослідження яких є підстави стверджувати, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 має значення речового доказу та необхідним є забезпечення збереження цього речового доказу.

Відповідно до постанови старшого дізнавача СД ВП №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 04.01.2025, посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом.

Клопотання дізнавача відповідає вимогам, встановленим ч. 2 ст. 171 КПК України, містить посилання на конкретні матеріали кримінального провадження та отримані під час досудового розслідування докази, з яких дізнавач та прокурор вважають доведеними всі зазначені обставини, у тому числі ті, які б давали достатні підстави вважати, що вилучений об`єкт є доказом вчинення кримінального правопорушення та містить на собі сліди вчинення злочину, має значення речового доказу та незастосування заборони використання та розпорядження цим об`єктом може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Таким чином, слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими дізнавач обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

При цьому слідчий суддя вважає необхідним зауважити, що Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104, покладено на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази під час досудового розслідування, обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність, тому вирішення питання про місце зберігання речових доказів не входить до компетенції слідчого судді, всі питання щодо зберігання речових доказів під час досудового розслідування мають прийматися стороною обвинувачення з урахуванням норм законодавства.

На підставі наведеного, керуючись ст. 98, 131, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого дізнавача СД відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про арешт майна на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 04.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 03.01.2025 в ході огляду місця подіїза адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Володимирівське по вул. Шевченка, наступне майно:

- посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власник якого не встановлений, користувачем є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, з метою збереження речових доказів.

Заборонити розпорядження та користування арештованим майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1