Справа № 524/176/25
Провадження № 1-кс/524/124/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2025 року слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000025 від 06.01.2025 року, внесеному до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

УСТАНОВИВ:

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000025 від 06.01.2025 року, внесеному до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити. Клопотання обґрунтував тим, що СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000025 від 06.01.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 06.01.2025 до Кременчуцького РУП ГКУНП в Полтавській області надійшло повідомлення з лінії «102» про те, що 06.01.2025 близько 16:00 год, перебуваючи на території Крюківського районного суду м. Кременчука, за адресою м. Кременчук, вул. Троїцька, 37/49, ОСОБА_4 , рухаючись заднім ходом, на автомобілі Ауді А4, д.н.з. НОМЕР_1 , умисно здійснив наїзд на ногу поліцейському - інспектору БПП в м. Кременчук, УПП в Полтавській області - ОСОБА_6 , котрий знаходився за вказаною адресою, виконуючи свої службові обов`язки, а саме здійснював доставку ОСОБА_7 до Крюківського районного суду м. Кременчука для розгляду складеного відносно останнього адміністративного протоколу за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП, а в подальшому здійснював його супровід для передачі працівникам військової служби провопорядку оскільки ОСОБА_7 обліковується по базі ІПНП НПУ, як особа, яка самовільно залишила військову частину.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 повідомив, що 06.01.2025 року він разом з ОСОБА_8 поліцейським взводу № 2 роти № 1 БПП в м. Кременчук, заступив на чергування у складі «Залік-109». В ході несення служби близько 13 год. 16 хв. на службовий планшет надійшов виклик «Конфлікт» за адресою м. Кременчук, вул. Університетська буд. 43. Прибувши на місце виклику гр. ОСОБА_9 (заявниця) пояснила що працівниками магазину ТОВ «Вигідна покупка» було затримано гр. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зі слів заявниці здійснив крадіжку на суму 162 грн. 50 копійок, на гр. ОСОБА_7 , було складено протокол за ч.1 ст. 51 КУПАП, та перевірено за допомогою ІПНП «АРМОР», де в ході перевірки встановлено що гр. ОСОБА_7 , перебуває в СЗЧ, потім гр. ОСОБА_7 було доставлено до Крюківського районного суду для розгляду справи про адміністративне правопорушення. Прибувши до приміщення суду він повідомив працівників ВСП про виявлення гр. ОСОБА_7 який рахується як СЗЧ, на що останній зателефонував своєму адвокату. Далі приблизно через 10 хв. до суду прибув адвокат, який представився як ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на своєму автомобілі марки «AUDI» A4 ДНЗ НОМЕР_1 . Зайшовши до приміщення суду адвокат ОСОБА_4 почав запитувати причину затримання його клієнта ОСОБА_7 , та говорити що поліцейські перешкоджають його законній діяльності, на що він повідомив адвокату, що його клієнт перебуває в СЗЧ та вони чекають на працівників ВСП, на що останній сказав ОСОБА_7 , щоб він сів в авто адвоката ОСОБА_4 , після чого інспектор став позаду автомобіля та заблокував його рух, але адвокат ОСОБА_4 проігнорував прохання залишитись на місці та рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на його праву ногу, потім він постукав по рукою по багажнику автомобіля, та адвокат вийшов автомобіля і почав звинувачувати в тому що він нібито пошкодив задній бампер його автомобіля. Стверджує, що ОСОБА_4 достовірно було відомо про його статус та роз`яснено, що він виконує свої службові обов`язки.

Згідно довідки КНМП «ЛІЛ «Кременчуцька» № 135 у ОСОБА_6 попередньо діагностовано забій правого колінного суглобу.

06.01.2025 на території Крюківського районного суду м. Кременчука за адресою: м. Кременчук, вул. Троїцька, буд. 37/49, в присутності понятих виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Ауді модель «А4», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , 2019 року випуску.

Постановою слідчого від 06.01.2025 вилучений транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він відноситься до матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно інформації з ІКС ІПНП власником автомобіля марки «Ауді», модель «А4», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , 2019 року випуску - є ОСОБА_10 . При цьому, фактичним користувачем даного транспортного засобу є ОСОБА_4 .

На даний час у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на зазначений вище автомобіль, з метою його збереження як речового доказу, оскільки він був знаряддям вчинення злочину та в подальшому у органу досудового розслідування буде необхідність використовувати даний речовий доказ при проведенні певних слідчих (процесуальних) дій, зокрема проведення слідчого експерименту, відповідних судових експертиз.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Володілець вилученого транспортного засобу ОСОБА_4 та представник власника цього майна ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти накладення арешту на вилучене майно, просили відмовити в задоволенні клопотання. Пояснили, що самого факту наїзду на ногу поліцейського не було, що зафіксовано на камерах відеоспостереження та бодікамерах патрульних, будь-які тілесні ушкодження поліцейському не завдавались. Під час наміру руху заднім ходом для виїзду з парковки ОСОБА_4 виявив те, що інспектор став позаду автомобіля та заблокував йому рух, інспектор постукав по багажнику, автомобіль при цьому не рухався та не допускав ніяких зіткнень з інспектором. Автомобіль не має будь-яких пошкоджень та не має ознак речового доказу у даному кримінальному провадженні, а тому позбавлення прав розпорядження та користування таким автомобілем є непропорційним втручанням у права власника та володільця такого майна. Необхідність арешту майна та ризики передбачені абз.2 ч. 1 ст. 170 КПК не доведено, факт ДТП відсутній, огляд автомобіля проведений на місці та зафіксовано відсутність буд-яких ушкоджень задньої частини цього автомобіля. За фактом ДТП будь-які кримінальні провадження не реєструвались. Докази завдання будь-яких тілесних ушкоджень інспектору відсутні. Слідчий не мав права вилучати автомобіль адвоката, оскільки він не має відношення до даного кримінального провадження.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників судового засідання, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті (ч. 1, 2 ст. 98 КПК України).

Згідно зі ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Не допускається арешт майна/коштів банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, а також майна/коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У клопотанні прокурора вказується про необхідність накладення арешту на вилучене майно (автомобіль), з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Однак під час розгляду клопотання прокурором не доведено, що вилучений автомобіль має будь-яке значення для даного кримінального провадження та те, що він може бути використаний як доказ у ньому, відповідає критеріям які зазначені у ст.98 КПК України.

Прокурором не наведено конкретних ознак речового доказу, яким відповідає вилучене у даному провадженні майно, а також не підтверджено це відповідними доказами.

При розгляді даного клопотання також ураховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для третіх осіб й той факт, що вилучене у ході огляду майно визнане речовим доказом, однак постанова слідчого про це від 07.01.2025 жодним чином не вмотивована.

До клопотання не надано доказів необхідності накладення арешту, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника та володільця майна з метою забезпечення його збереження.

Таким чином, стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні не була доведена необхідність арешту вилученого майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, а відтак, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність на цей час підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 131, 132, 167, 170-175, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна - транспортного засобу марки «Ауді модель «А4», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , білого кольору, 2019 року випуску, у кримінальному провадженні № 0000025 від 06.01.2025 року, внесеному до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, - відмовити.

Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений та оголошений 14.01.2025 року о 14.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1