Справа № 750/5308/25
Провадження № 1-кс/750/1652/25
У Х В А Л А

21 квітня 2025 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання старшого слідчого СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, із повною загальною середньою освітою, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без зареєстрованого місця проживання, раніше судимого 07.02.2019 вироком Деснянського районного суду м. Чернігів за ч. 4 ст. 185, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі; 03.12.2019 вироком Деснянського районного суду м. Чернігів за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 05.03.2020 вироком Деснянського районного суду м. Чернігів за ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 8 місяців позбавлення волі, 30.01.2025 звільненого по відбуттю строку покарання, мешканця АДРЕСА_1

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 , звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

В обґрунтування поданого клопотання, слідчий посилається на наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженню, вчинення інших кримінальних правопорушень. Інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти наведеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили відмовити в задоволенні клопотання або ж застосувати цілодобовий домашній арешт. При цьому звернули увагу на те, що свідки та потерпілий не допитані в судовому засіданні, що є порушенням принципу безпосередності дослідження доказів, тому ці показання не можуть братися до уваги, оскільки ці та похідні від них докази є недопустимими. Просили врахувати, що підозрюваний проживає разом з матір`ю, має дитину. Щодо обставин висунутої підозри ОСОБА_5 пояснив, що непричетний до вказаного злочину, оскільки 18.04.2025 пішов за компанію з ОСОБА_8 , якого чекав в під`їзді, поки той ходив до квартири. Ніяким ножем потерпілому він не погрожував.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Слідчим відділом Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001202 від 19.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.04.2025 близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 , за попередньою змовою із ОСОБА_8 , з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи про введення воєнного стану на всій території України указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який в подальшому неодноразово продовжено та діє до теперішнього часу, прибули до квартири АДРЕСА_2 , та, дочекавшись виходу потерпілого ОСОБА_9 з вищевказаної квартири, наказали останньому повернутись до неї та разом з ним зайшли всередину квартири АДРЕСА_2 .

В подальшому, діючи узгоджено, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи у кімнаті квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_5 вчинили напад на потерпілого ОСОБА_9 , поєднаний із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для здоров`я потерпілого, що виражалося у демонстрації предмета схожого на ніж, який ОСОБА_5 приставляв до шиї потерпілого ОСОБА_9 , тобто вчинили погрози застосування насильства, які є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Вказані погрози ОСОБА_9 сприймалися реально, у зв`язку з чим останній не чинив будь-який опір, так як остерігався застосування вказаного предмету схожого на ніж відносно себе.

У ході нападу ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_5 погрожуючи потерпілому ножем вимагали у ОСОБА_9 надати їм грошові кошти у розмірі 20000 грн., але оскільки в останнього не було вказаної суми коштів, тому потерпілий здійснив телефонний виклик зі свого номеру телефону оператора ПрАТ "Київстар" НОМЕР_1 на абонентський номер ТОВ "лайфселл" НОМЕР_2 своєї матері ОСОБА_10 та повідомив останню про необхідність надання йому грошових коштів.

В подальшому, вітчим потерпілого ОСОБА_11 зі свого банківського рахунку АТ КБ "Приват Банк" НОМЕР_3 переказав на картку, що в той час перебувала у ОСОБА_8 , відкриту в АТ КБ "Приват Банк" НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_12 , грошові кошти у сумі 20000 грн. 00 коп. Після чого, ОСОБА_5 , погрожуючи застосуванням насильства, що є небезпечним для здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , шляхом демонстрації предмету, ззовні схожого на ніж, зірвав з шиї потерпілого ланцюжок зі срібла, вагою 10 грамів 925 проби, вартістю 404 грн. 40 коп., з хрестиком зі срібла 925 проби, вагою 3 грами, вартістю 121 грн. 32 коп., що належать ОСОБА_9 , а всього заволоділи майном на загальну суму 20525 грн. 72 коп.

Після цього, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_5 з місця вчинення злочину з викраденим майном зникли, розпорядившись ним на власний розсуд.

19.04.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

20.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаному із проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п.5 ч.2 ст. 183 КПК України).

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел та Гартлі проти Сполученого Королівства» визначено, що стандарт доказування «обгрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, яка б задовольнила об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. В подальшому таке визначення стандарту доказування «обгрунтована підозра» знайшло своє відображення у рішеннях ЄСПЛ у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Лабіта проти Італії» тощо, а також додатково було зазначено, що факти, які дають підстави для підозри не мають бути також рівня, як такі, що обгрунтовують засудження особи. Отже стандарт доказування «обгрунтована підозра» є нижчим порівняно зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» та не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення.

На даному етапі досудового розслідування стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів досудового розслідування вбачається, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України грунтується на таких доказах: протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 19.04.2025, в якій потерпілий ОСОБА_9 повідомив поліції, що 18.04.2025 до нього додому прийшли двоє невідомих чоловіків, які нанесли йому тілесні ушкодження, приставляли ніж до горла та вимагали і отримали 20 000 грн., які були перекинуті їм на банківську картку; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_9 та протоколі проведення слідчого експерименту з його участю від 19.04.2025, в ході яких потерпілий детально пояснив та показав в тому числі на місці події про обставини вчиненого на нього розбійного нападу двома раніше невідомими чоловіками; протоколі допиту свідка ОСОБА_13 , який разом з потерпілим винаймають квартиру, та підтвердив, що 18.04.2025 близько 16:00 коли він вийшов на вулицю, то біля під`їзду бачив раніше йому незнайомих двох чоловіків; протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.04.2025, згідно яких потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , як осіб, які 18.04.2025 вчинили на нього напад в приміщенні квартири АДРЕСА_2 та заволоділи грошовими коштами в сумі 20 000 грн., при цьому саме ОСОБА_5 погрожував йому ножем; протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.04.2025, згідно яких свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , як осіб, які 18.04.2025 близько 16:00 год. знаходилися біля їх під`їзду будинку.

Аналізуючи надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя приходить до висновку, що їх сукупність є достатньою для констатації факту того, що на теперішньому етапі досудового розслідування підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України є обгрунтованою. У зв`язку з цим, твердження сторони захисту про необгрунтованість підозри є безпідставними. Слідчий суддя не вирішує ті питання, які належать до компетенції суду під час розгляду обвинувачення по суті, зокрема, питання допустимості доказів.

Переходячи до розгляду ризиків, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення про те, що ризик неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного є дією, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності. Проте, відображенні у клопотанні слідчого ризики не мають носити абстрактний характер, а повинні грунтуватися на фактичних обставинах справи.

Перш за все, слідчий суддя приймає до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.187 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких умисних злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора в суді про доведеність ризику, передбаченого: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду), оскільки такий витікає з серйозності висунутої підозри та тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винуватим.

Слідчий суддя також погоджується з доводами прокурора в суді про доведеність ризику, передбаченого: п.3 ч.1 ст. 177 КПК України (незаконний вплив на свідків та потерпілого), оскільки підозрюваному ОСОБА_5 достеменно відоме місце мешкання потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_13 , тому шляхом залякування, підкупу підозрюваний може вплинути на останніх з метою зміни своїх показань для уникнення кримінальної відповідальності.

Також є доведеним ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК (продовження кримінального правопорушення в якому він підозрюється та вчинити інші кримінальні правопорушення), який полягає у підозрі ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого майнового злочину, відсутності постійного місця роботи, наявності непогашених судимостей в тому числі і за майнові злочини, який лише 30.01.2025 був звільнений з місць позбавлення і знову підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину.

Зважаючи на сукупність доведених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, їх вагомість, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів: особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, не забезпечать належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

За наведених вище обставин, є достатні підстави для задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи конкретні обставини інкримінованого підозрюваному злочину, який пов`язаний із застосуванням насильства в умовах воєнного стану, слідчий суддя вважає на підставі п.1 ч.4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176 - 178, 182, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 19 червня 2025 року, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_14