№ провадження 1-кп/646/561/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000298 від 13.12.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Брянка, Луганської області, українки, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, вдови, пенсіонерки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

встановив:

24.09.2020 між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Відчужувач) і ОСОБА_3 (Набувач) укладено спадковий договір, відповідно до якого ОСОБА_3 зобов`язана виконувати розпорядження немайнового характеру ОСОБА_6 за її рахунок (щотижневе забезпечення купівлі продуктів; забезпечення прибирання квартири не менше одного разу на тиждень; забезпечення купівлі ліків і надання медичної допомоги у випадку захворювання).

У зв`язку із необхідністю забезпечення виконання зобов`язань по спадковому договору ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Куп`янськ, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин передала ОСОБА_3 банківську (платіжну) картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ «Приватбанк», разом з ПІН-кодом для ідентифікації законного утримувача картки, щоб остання мала можливість знімати готівкові кошти і розпоряджатися наявними на картці коштами для задоволення потреб ОСОБА_6 .

На вказану банківську (платіжну) картку ОСОБА_6 протягом 2022 року виплачувалася пенсія.

Таким чином, ОСОБА_3 мала доступ до коштів ОСОБА_6 , отриманих як виплата пенсії, включно у період часу з квітня по листопад 2022 року.

30.04.2022 ОСОБА_6 померла у м. Куп`янськ, про що достовірно знала ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії припиняється у разі смерті пенсіонера.

Так, у період часу з 23 травня 2022 року по 24 серпня 2022 року, ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Куп`янську, Харківської області, достовірно знаючи про смерть ОСОБА_6 , а також про надходження на банківську (платіжну) карту грошових коштів як пенсії 23.05.2022 в сумі 2300 грн., 23.06.2022 в сумі 2300 грн., 22.07.2022 в сумі 2300 грн., 23.08.2022 в сумі 2300 грн., усвідомлюючи, що вона не має за законом права отримувати зазначені кошти, а також, що вказані кошти виплачені Пенсійним фондом України всупереч ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю відомостей про факт смерті ОСОБА_6 , діючи умисно, шляхом обману, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, заволоділа вказаними грошовими коштами Пенсійного фонду України, а саме: 24.05.2022 перебуваючи у м. Куп`янськ, по вул. Харківська, шляхом використання терміналу, здійснила за допомогою банківської (платіжної) картки № НОМЕР_1 , емітованої АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 , зняття грошових коштів на загальну суму 3200 грн., з яких 2300 грн. зараховані на рахунок померлої як пенсія.

Також, 28.06.2022, перебуваючи у м. Куп`янську, по вул. Харківська, шляхом використання терміналу, здійснила за допомогою банківської (платіжної) картки № НОМЕР_1 , емітованої АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 , зняття грошових коштів на загальну суму 3000 грн., з яких 2300 грн. зараховані на рахунок померлої як пенсія.

Також, 29.07.2022, перебуваючи у м. Куп`янськ, по вул. Харківська, шляхом використання терміналу, здійснила за допомогою банківської (платіжної) картки № НОМЕР_1 , емітованої АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 , зняття грошових коштів на загальну суму 3000 грн., з яких 2300 грн. зараховані на рахунок померлої як пенсія.

Також, 24.08.2022, перебуваючи у м. Куп`янськ, по вул. Харківська, шляхом використання терміналу, здійснила за допомогою банківської (платіжної) картки № НОМЕР_1 , емітованої АТ КБ «Приватбанк» на ім я ОСОБА_7 , зняття грошових коштів на загальну суму 3000 грн., з яких 2300 грн. зараховані на рахунок померлої як пенсія.

Внаслідок протиправних дій, ОСОБА_3 завдала матеріальну шкоду Пенсійному фонду України на загальну суму 9200 грн.

В подальшому, після часткової деокупації Куп`янського району у вересні 2022 року, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про смерть ОСОБА_6 та маючи можливість повідомити органи Пенсійного фонду України про факт смерті останньої, продовжила свою протиправну діяльність та у період часу з 23 вересня 2022 року по 30 листопада 2022 року, ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Куп`янську, Харківської області, достовірно знаючи про надходження на банківську (платіжну) карту грошових коштів як пенсії 23.09.2022 в сумі 2300 грн., 21.10.2022 в сумі 2300 грн., 24.11.2022 в сумі 2300 грн., усвідомлюючи, що вона не має за законом права отримувати зазначені кошти, а також, що вказані кошти виплачені Пенсійним фондом України всупереч ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю відомостей про факт смерті ОСОБА_6 , діючи повторно, умисно, шляхом обману, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, заволоділа вказаними грошовими коштами Пенсійного фонду України, а саме: 23.10.2022 поїхала з м. Куп`янськ до м. Харків, де о 15:25 та 15:28, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Академіка Барабашова, 165, здійснила зняття готівки в банкоматі за допомогою банківської (платіжної) картки № НОМЕР_1 , емітованої АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 , на загальну суму 6000 грн., з яких 4600 грн. зараховані на рахунок померлої як пенсія.

Також, 30.11.2022, перебуваючи за адресою: м. Харків, пр. Героїв Харкова, буд. 293-А, у відділенні банку, здійснила о 10:36 шляхом використання банкомату, зняття готівки за допомогою банківської (платіжної) картки № НОМЕР_1 , емітованої АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 , на загальну суму 2000 грн. та о 13:45 у приміщенні магазину «Новожанівського м`ясокомбінату», за допомогою вказаної банківської (платіжної) здійснила оплату продуктів на загальну суму 318,48 грн. Таким чином, ОСОБА_3 протягом 30.11.2022 заволоділа наявними на банківській (платіжній) картці ОСОБА_6 грошовими коштами в загальній сумі 2318,48 грн., з яких 2300 грн. зараховані на рахунок померлої як пенсія.

Внаслідок протиправних дій, ОСОБА_3 завдала матеріальну шкоду Пенсійному фонду України на загальну суму 6900 грн.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначала про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України, зібраними матеріалами справи та необхідність призначення останній покарання в межах санкції відповідної частини статті КК України, та остаточно на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на 1 рік, із можливістю застосування ст. 75 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України, визнала у повному обсязі, повністю підтверджує фактичні обставини вчиненого, надала пояснення щодо місця, часу, способу вчинення кримінальних правопорушень так, як вони встановлені судом. Щиро розкаювалася у вчиненому. Просила суворо не карати..

Представник потерпілого ГУ Пенсійного Фонду України в Харківській області ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст. 135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї вини, а також те, що вона не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, добровільності та істинності її позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів досудового розслідування, а саме даних, що характеризують особу обвинуваченої.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 в обсязі пред`явленого обвинувачення, є доведеною.

Дії ОСОБА_3 за епізодом в період з 23 травня 2022 року по 24 серпня 2022 рокусуд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Дії ОСОБА_3 за епізодом в період з 23 вересня 2022 по 30 листопада 2022 року суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що вона на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є пенсіонеркою, раніше не судима.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових злочинів як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченої, її відношення до скоєного злочину.

Якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням (ч. 1 ст. 75 КК України).

Згідно із приписами ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Враховуючи конкретні обставини справи, а також те, що ОСОБА_3 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч. 1,2 ст. 190 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінального проступку та нетяжкого злочину відповідно, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, наявність обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, думку прокурора, яка вважала за можливе виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та зазначала про необхідність застосування положень ст. 75 КК України, суд приходить до переконання щодо необхідності призначення ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України та у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

При визначенні остаточної міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 застосуванню підлягає ч. 1 ст. 70 КК України, оскільки вона засуджується за вчинення сукупності кримінальних правопорушень.

З урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченої, обставин вчинення кримінальних правопорушень і ставлення обвинуваченої до вчиненого, суд дійшов висновку про те, що її подальше перевиховання та попередження вчинення нею нових злочинів можливе без відбування покарання, у зв`язку із чим вона може бути звільнена від відбування покарання на підставі ч. 1 ст. 75 КК України з випробуванням.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченої ст.ст. 69, 69-1 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для подальшого виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався.

Питання доцільності зміни діючого запобіжного заходу на інший суд не розглядає з огляду на відсутність відповідних клопотань учасників процесу, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем свого проживання про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1