Справа № 296/424/25
УХВАЛА

Іменем України

29 січня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 16.01.2025р. звернулась до Корольовського районного суду з клопотанням про скасування арешту.

Обґрунтовуючи подане клопотання, ОСОБА_3 вказала, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду від 29.11.2024р. у справі №296/11054/24 накладено арешт на автомобіль марки "Skoda Fabia", р/н НОМЕР_1 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 08.06.2013 належить на праві власності ОСОБА_3 , із позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

ОСОБА_3 вважає, що арешт підлягає скасуванню, оскільки потреба в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала.

В судове засідання строни не з`явились, про причини неявки не повідомили, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч.1 ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Житомирській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000857 від 21.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 29.11.2024р. у справі №296/11054/24 клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 задоволено. Накладено арешт на автомобіль марки "Skoda Fabia", р/н НОМЕР_1 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 08.06.2013 належить на праві власності ОСОБА_3 , із позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Слідчий суддя, приймаючи рішення про арешт майна, дійшов висновку, що вилучений 21.11.2024 у ході огляду місця події автомобіль марки «Skoda Fabia» р/н НОМЕР_1 , відповідає критеріям, передбаченим у статті 98 КПК, оскільки зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні, а також наявністю ризиків, передбачених абзацом другим частини 1 статті 170 КПК.

Аналіз матеріалів клопотання свідчить про відсутність доказів того, що в подальшому застосуванні арешту майна відпали потреби.

Беручи до уваги мету накладеного арешту та виходячи з тієї обставини, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000857 від 21.11.2024 на час розгляду клопотання ОСОБА_3 триває, слідчий суддя дійшов до висновку, що потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на зазначене майно, наразі не відпала, а такий ступінь втручання у права власника майна є пропорційним із завданнями кримінального провадження.

Підсумовуючи вищевказане, слідчий суддя вважає, що доводи, наведені заявником у клопотанні, не можуть слугувати підставою, у розмінні абз.2 ч.1 ст.174 КПК України, для скасування арешту, в зв`язку з чим в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 170 - 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1