Справа №181/1464/24
Провадження №1-кп/0186/366/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м.Шахтарське.

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в режимі відео конференції, в м.Шахтарському кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000060 від 12 вересня 2024 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с.Антонівське, Межівського району, Дніпропетровської області, з середньою спеціальною освітою, неодруженої, маючої на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога неперебуваючої, несудимої

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

12 вересня 2024 року, приблизно о 10 годині 45 хвилин, ОСОБА_4 проходила напроти домоволодіння АДРЕСА_2 та в цей час до неї підійшла ОСОБА_5 , в ході розмови між ними, на ґрунті раптово виникших особистих неприязних відносин, виникла словесна сварка.

Цього ж дня о 10 годині 50 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись за вищевказаною адресою, в ході словесного конфлікту, на ґрунті раптово виникших особистих неприязних відносин, керуючись раптово виникшим умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень, переслідуючи мету заподіяння шкоди ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх протиправних дій, але не бажаючи від них відмовитись, з метою спричинення тілесних ушкоджень, стоячи напроти останньої, руками почала хапати ОСОБА_4 за одяг.

Після чого, ОСОБА_4 почала тікати від ОСОБА_5 , остання, наздогнавши ОСОБА_4 , руками штовхнула її в спину, в результаті чого ОСОБА_4 , не втримавши рівноваги, впала на узбіччі дороги на коліна. В подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свої умисні дії, направлені на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , правою ногою нанесла останній один удар в область лівої половини обличчя, після чого, правою ногою нанесла ще один удар в область лівого плеча, чим спричинила потерпілій - ОСОБА_4 , тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани на слизовій оболочці нижньої губи ліворуч, з розповсюдженням на щічну ділянку, синця передньо-зовнішньої поверхні лівого плеча в проекції середньої третини, саден задньої поверхні лівого передпліччя, починаючи з верхньої третини, з розповсюдженням на нижню третину, на передній поверхні правого колінного суглобу, на задній поверхні грудної клітки праворуч, з розповсюдженням на хребет, які по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

18 вересня 2024 року між потерпілою ОСОБА_4 , якій, на підставі ст.55 КПК України, надані повноваження потерпілої в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000060 від 12 вересня 2024 року, з одного боку, та підозрюваною ОСОБА_5 , з іншого боку, у кримінальному провадженні №0000060 від 12 вересня 2024 року, на підставі ст.ст.468, 469 та 471 КПК України, в приміщенні ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, розташованого за адресою: вул.Соборна, буд.№54, сел.Межова, Синельниківського району, Дніпропетровської області, укладено угоду про примирення між потерпілою та підозрюваною, додержуючись наступних умов: підозрювана - ОСОБА_5 , під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 по ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В угоді також передбачені наслідки укладення угоди, її затвердження та невиконання, які роз`яснені сторонам.

Потерпіла ОСОБА_4 , в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення, укладену між нею та підозрюваною, призначивши останній покарання, зазначене в угоді , від дачі показань відмовилася.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просила угоду про примирення між потерпілою та підозрюваною затвердити та призначити покарання обвинуваченій по ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу, в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Обвинувачена - ОСОБА_5 , визнала повністю себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, підтвердила суду, що між нею та потерпілою виникла словесна перепалка, вона останню штовхнула, та впала, а обвинувачена вдарила її, все підтверджує, що написано в обвинувальному акті, просила угоду про примирення її з потерпілою затвердити та призначити їй узгоджене ними покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою та підозрюваною, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілою та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілою та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Пунктом 1 ч.3 ст.314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

В підготовчому судовому з асіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбачен ого ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Сторони добровільно уклали угоду про примирення між потерпілою та підозрюваною, зміст якої відповідає вимогам ст.471 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі, щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією ч.1 ст.125 КК України.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, переконався, що кваліфікація дій обвинуваченої є правильною, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Укладення угоди про примирення між потерпілою та підозрюваною є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення між потерпілою та підозрюваною, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

На підставі ст.65 КК України, п.1 Постанови Пленуму ВССУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення, перевиховання обвинуваченої та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Крім того, при призначені покарання враховано, що ОСОБА_5 має на утриманні малолітнього сина, негативно характеризується за місцем проживання.

Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди про примирення між потерпілою та підозрюваною під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між потерпілою та підозрюваною, призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та ухвалення обвинувального вироку.

Так як укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачена відмовилася від здійснення права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а саме: від допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подання клопотання про виклик свідків і подання доказів, що свідчать на її користь; що обвинувачена скоїла кримінальний проступок, щиро розкаялася в скоєному, тобто угода відповідає вимогам цього Кодексу, закону та ухваленню вироку, тому суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між потерпілою та підозрюваною і призначити ОСОБА_5 покарання по ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, як нею, так і іншими особами.

Кваліфікація скоєного ОСОБА_5 по ч.1 ст.125 КК України правильна, за ознакою умисне легке тілесне ушкодження.

Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 394, 468, 469, 471, 473, 474, 475 КПК України, - суд

У Х В А Л И В :

Затвердити укладену 18 вересня 2024 року між потерпілою ОСОБА_4 , якій, на підставі ст.55 КПК України, надані повноваження потерпілої в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000060 від 12 вересня 2024 року, з одного боку, та підозрюваною ОСОБА_5 , з іншого боку, у кримінальному провадженні №0000060 від 12 вересня 2024 року, на підставі ст.ст.468, 469 та 471 КПК України, в приміщенні ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, розташованого за адресою: вул.Соборна, буд.№54, сел.Межова, Синельниківського району, Дніпропетровської області, угоду про примирення між потерпілою та підозрюваною, за умовами якої: підозрювана - ОСОБА_5 , під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 по ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу, в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В угоді також передбачені наслідки укладення угоди, її затвердження та невиконання, які роз`яснені сторонам.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу, в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, - 850 гривень.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції після його проголошення.

Вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області на підставі угоди про примирення між потерпілою та підозрюваною може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченою, її захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди;

2) потерпілою, її представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; нероз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3)прокурором виключно з підстав призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому, згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу, угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_7