Дата документу 03.12.2024
Справа № 334/5894/24
Провадження № 1-кп/334/611/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої особи ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

установив:

В проваджені суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Клопотання обґрунтоване тим, що встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від слідства, а також вчинити інше правопорушення.

Захисник та обвинувачений у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши думки учасників провадження та оцінивши надані докази, суд дійшов до таких висновків.

Статтею 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Завдання кримінального судочинства не завжди збігаються з інтересами всіх сторін провадження, а тому суб`єкти провадження можуть перешкоджати досягненню визначених законом завдань шляхом невиконання процесуальних обов`язків чи зловживання наданими правами. Для забезпечення досягнення завдань кримінального судочинства кримінально-процесуальне законодавство передбачає можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі й такого запобіжного заходу, як домашній арешт. Враховуючи те, що домашній арешт як запобіжний захід обмежує права та свободи громадян (у тому числі і конституційні ? недоторканність житла, свободу пересування тощо), закон піддає процедуру його застосування детальній регламентації.

При цьому таке законодавчо врегульоване обмеження певних прав людини може мати місце у зв`язку із необхідністю забезпечити виконання завдань кримінального судочинства, а тому на переконання суду відповідні обмеження застосовані раніше до підозрюваного виправдані легітимною метою.

Враховуючи наявність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вагомість ризику щодо переховування від суду та можливість незаконно впливати на свідків; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання винним у інкримінованому правопорушенні, суд дійшов про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст. 183, 314, 331, 371, 372 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний період доби, заборонивши йому залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20:00 годин до 06:00 години наступної доби..

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань. В разі невиконання зазначених обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Термін дії ухвали в частині обрання запобіжного заходу закінчується 03 лютого 2024 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 03.12.2024 року.

Повний текст ухвали підписано 04.12.2024 року.

Суддя ОСОБА_1