Справа № 487/5354/24
Провадження № 1-кс/487/2001/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2025 Слідчий суддя Заводського районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у виді застави шляхом зменшення її розміру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000056,

ВСТАНОВИВ:

27.03.2025 захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді в інтересах свого підзахисного з клопотанням про зміну запобіжного заходу у виді застави, шляхом зменшення його розміру, у якому просив зменшити підозрюваному розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді від 28.06.2024 у розмірі 1652 прожиткових мінімумів для працездатних осіб що становить 5 002 256 грн., а саме зменшити суму застави до розміру 3 822 256 грн. повернувши заставодавцям ОСОБА_6 396000,00 грн., ОСОБА_7 390 000 грн., ОСОБА_8 395 000 грн.

В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що 27.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 199, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 204 КК України.

28.06.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м.Миколаєва підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 1652 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5 002 256 гривень.

02.07.2024 підозрюваного ОСОБА_4 звільнено з під-варти у зв`язку з внесенням застави, та на нього покладені обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 неодноразово продовжувався, в останнє ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва строком до 24.04.2025.

Як зазначає захисник підозрюваного, на даний час змінилися обставини, що слугували підставою для визначення підозрюваному ОСОБА_4 застави у вищевказаному розмірі.

Зокрема посилається на те, що з моменту застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу та протягом усього часу досудового розслідування він демонструє належну процесуальну поведінку та не порушив жодного із обов`язків, що визначені статтею 194 КПК України.

Розмір застави визначався слідчим суддею відповідно до обсягу покладених на підозрюваного обов`язків, які повинні були забезпечити усунення можливих ризиків, та які він сумлінно виконує, з огляду на що сторона захисту вважає, що розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді є непомірно великою. Ризики, встановлені при обранні запобіжного заходу, а саме: вплив на свідків, можливість переховуватися від органу досудового слідства та суду, вчинити інше правопорушення, на теперешній час перестали існувати.

Окрім того, заставодавці, мають об`єктивну потребу у поверненні коштів. Так, у заставодавця ОСОБА_6 , який має трьох дітей, 21.03.2025 народилась 4 дитина. Заставодавець ОСОБА_8 є інвалідом та батьком трьох дітей, постійно лікується має потребу в коштах на лікування. Заставодавець ОСОБА_7 має на утриманні двоє дітей, та очікує на народження третьої дитини.

Зважаючи на це, захисник зазначає про необхідність зменшення суми застави, та повернення відповідну частину суми застави заставодавцям.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 клопотання про зміну запобіжного заходу підтримав, просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника, посилаючись на те, що дотримання належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 забезпечується заставою як запобіжним заходом, водночас встановлені слідчим суддею ризики продовжують існувати на даний час, оцінка яким також була надана під час продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

В той же час, відповідно до частини третьої статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Вирішуючи зазначене клопотання слід виходити із загальних засад кримінального процесу, серед яких диспозитивність, змагальність і рівність сторін в поданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості, і положень, які регламентують взагалі можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в даному випадку запобіжних заходів і конкретний вибір того заходу, який в повній мірі зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також зможе запобігти спробам переховатися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, як того вимагає частина перша статті 177 КПК України.

Відповідно до положень частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як встановлено слідчим суддею, в провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження № 0000056 за ч. 3 ст. 199, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 204 КК України.

27.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 199, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 204 КК України, а саме придбання, перевезення, зберігання з метою використання при продажу товарів, підроблених марок акцизного податку, вчиненого організованою групою, та незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також збут та транспортування з метою збуту незаконно виготовлених, тютюнових виробів, вчиненого організованою групою.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 28.06.2024 відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 1652 прожиткових мінімумів для працездатних осіб що становить 5 002 256 грн.

02.07.2024 підозрюваного ОСОБА_4 звільнено з під-варти у зв`язку з внесенням застави та на нього покладені обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з м.Миколаєва, Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 неодноразово продовжувався, в останнє ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва строком до 24.04.2025.

Як вбачається за змістом клопотання сторони захисту, необхідність зменшення розміру визначеної ОСОБА_4 застави зводяться до сумлінної процесуальної поведінки підозрюваного, зменшення та взагалі відсутності ризиків; скрутного матеріального становища заставодавцев.

З дослідженої слідчим суддею ухвали про обрання запобіжного заходу та ухвал слідчого судді про його продовження, вбачається, що визначаючи розмір застави, слідчий суддя виходив з обставин інкримінованого злочину, наявності обґрунтованої підозри та ризиків, визначених статтею 177 КПК України. Зазначена підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового розслідування доказах.

Отже, наявність обґрунтованої підозри та ризиків кримінального провадження перевірялася під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 та при його продовженні, а також при продовженні дії покладених на підозрюваного обов`язків. Разом з тим, «обґрунтованість підозри» - поняття, яке не є незмінним протягом всього досудового розслідування. Зі сплином строку досудового розслідування відомості, на яких ґрунтується підозра, мають стати більш спроможними на користь причетності особи до вчинення кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя не перевіряє обґрунтованість самих підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну, зменшення або збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому слідчий суддя не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до підозрюваного відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування. Такий висновок опосередковано ґрунтується і на приписах частини п`ятої статті 201 КПК України, яка унеможливлює подання підозрюваним, його захисником клопотання про зміну запобіжного заходу протягом тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу.

З огляду на вказане, доводи сторони захисту, щодо сімейного стану підозрюваного, його соціальних зв`язків були предметом оцінки слідчого судді як під час обрання запобіжного заходу так і при його продовженні, в тому числі й при продовженні покладених на підозрюваного обов`язків.

Також, в обґрунтування зміни запобіжного заходу захисник посилається на належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Однак слідчий суддя зауважує, що посилання захисника на добросовісне виконання підозрюваним таких обов`язків саме по собі не спростовує і не нівелює ризики, про які йдеться у вищевказаних ухвалах слідчого судді про покладення та продовження строку дії обов`язків на підозрюваного. Виконання покладених обов`язків є обов`язковим для особи, щодо якої вони застосовані, їх виконання не можна представляти як таке, що залежить від волі підозрюваного і, тим більше, обумовлює зміну запобіжного заходу. Водночас, відсутність встановлених раніше ризиків кримінального провадження не аргументована в тій мірі, щоб цього було достатньо для відповідного висновку про необхідність зміни запобіжного заходу.

Приписи частини п`ятої статті 194 КПК України обумовлюють покладення обов`язків із застосуванням запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Тому, покладення обов`язків є наслідком застосування запобіжного заходу, вони мають похідний характер і залежать від застосованого запобіжного заходу (його суворості), а не навпаки; їх належне виконання не може впливати на застосований запобіжний захід і не є підставою для його зміни.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Варто додати, що ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Тобто кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Застава у кримінальному провадженні вважається процесуальним примусом, який застосовується до підозрюваного та накладає відповідні зобов`язання не тільки на підозрюваного, а також на іншу особу, яка погодилась внести заставу за підозрюваного (заставодавця).

Застава забезпечує виконання підозрюваним обов`язків, покладених на нього як процесуальним законом, так і обов`язків, покладених слідчим суддею, що передбачені пунктами 1-9 частини п`ятої статті 194 КПК.

З матеріалів клопотання вбачається, що визначений розмір застави, з однієї сторони, є цілком помірним для підозрюваного (застава вже в будь-якому випадку внесена), з іншої - залишається необхідно високим для забезпечення ризику втрати цих грошових коштів у разі неналежної процесуальної поведінки підозрюваного. Тому належна поведінка підозрюваного не є новою обставиною, яка перебуває у безпосередньому взаємному зв`язку із застосованим щодо ОСОБА_4 запобіжним заходом. Тож посилання на цю обставину не може зумовлювати зміну застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави в контексті зменшення його розміру.

Посилання захисника підозрюваного ОСОБА_4 на необхідність повернення коштів заставодавцям, які мають об`єктивні потреби у поверненні коштів, зумовлених її життєвими обставинами, не може бути підставою для зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , оскільки зазначені обставини не стосуються персонально особи, до якої застосовано запобіжний захід, який є індивідуальним заходом процесуального примусу та не пов`язується з особою заставодавця, а відтак не може бути підставою для повернення коштів заставодавцям до моменту припинення дії запобіжного заходу.

Застава як вид запобіжного заходу полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків з умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків, відповідно до частини першої статті 182 КПК. При цьому, у відповідності до частини четвертої статті 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За умови зменшення існування ризику кримінального провадження застава зможе і в подальшому достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, хоча і в меншому розмірі, ніж її було визначено первісно.

Тобто застава забезпечує дієвість кримінального провадження, що обумовлюється забезпеченням виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також слушними є доводи прокурора що зазначені у судовому засіданні в обґрунтування заперечень до цього клопотання. Так, слідчий суддя погоджується з тим, що при внесенні коштів в якості застави заставодавець має усвідомлювати пов`язані з цим ризики, в тому числі і можливість звернення внесених коштів у дохід держави, адже відповідно до приписів частини третьої статті 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

З огляду на вказане, на думку слідчого судді, наразі розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді від 28.06.2024 здатен і надалі забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 .

Оскільки слідчим суддею не встановлено нових підстав для зміни вже застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, тому останньому слід залишити запобіжний захід у виді застави в розмірі 5 002 256 грн., оскільки саме такий запобіжний захід на цьому етапі досудового розслідування є достатньо дієвим. Розмір застави визначався слідчим суддею виходячи з особи підозрюваного, його майнового стану, та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, тобто з урахуванням приписів частини четвертої статті 182 КПК України.

Керуючись статтями 176-179, 182, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у виді застави шляхом зменшення її розміру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000056 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 07.04.2025 о 10.20 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1