Справа № 438/308/25
Провадження № 1-кс/438/28/2025
УХВАЛА

про арешт майна

01 квітня 2025 року м. Борислав

Слідчий суддя Бориславського міського суду Львівської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з начальником Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000011 від 07.02.2025, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.254 КК України, про арешт майна,

за участю: начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_5 ,-

в с т а н о в и в :

Начальник сектору дізнання відділення поліції №1 Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся, як сторона кримінального провадження, з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді Бориславського міського суду про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні № 0000011 від 07.02.2025, а саме: земельну ділянку із кадастровим номером :05:000:0173 площею 0,2548 га., та розміщені на ній 3 будівлі, що знаходиться за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, Рибницька сільська рада та які на праві власності належить ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , заборонивши до завершення досудового розслідування та судового розгляду їх відчужувати та розпоряджатися ними у будь-який спосіб. Заборонити будь-яким реєстраторам, приватним та державним нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (зміни права власності, перереєстрації, поділу, виділу, тощо) права власності на зазначене нерухоме майно.

У обґрунтування клопотання посилається на те, що 07.01.2025 до Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області надійшло колективне звернення мешканців с.Рибник Східницької ТГ щодо проведення забудови на землях сільськогосподарського призначення на початку Локтя в с. Рибник.

Відповідно до пояснення ОСОБА_5 , він є власником земельних ділянок 0,15 га 145, 0,25га 0022, 0,12 га 0267, 0,2548 га 0173, 0,27 га 0132, 0,51 га 0080. На вказаних ділянках ним розпочато будівництво будинків відпочинку частина з яких знаходиться на землях ОЖБ, частина ОСГ. В травні звернувся в селищну раду для надання дозволу розробку детального плану та отримав його. Детальний план затверджено.

Відповідно до відповіді ГУ Держгеокадастру у Львівській області за інформацією Відділу №2 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області земельні ділянки з кадастровими номерами: :05:000:0145, площею 0,1500 га, цільове призначення - 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), власник, відповідно до інформації, яка надійшла із Державного реєстру речових прав, - ОСОБА_5 , перенесена до архівного шару в зв?язку із поділом земельної ділянки на ділянки з кадастровими номерами :05:000:0300, :05:000:0303, :05:000:0304, :05:000:0305. :05:000:0022, площею 0,2500 га, цільове призначення - 02.01: Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), власник, відповідно до інформації, яка надійшла із Державного реєстру речових прав, - ОСОБА_5 , перенесена до. архівного шару в зв?язку із поділом земельної ділянки на ділянки з кадастровими номерами :05:000:0296, :05:000:0297, :05:000:0298, :05:000:0299. :05:000:0267, площею 0,1200га, цільове призначення - 02.01: Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), власник, відповідно до інформації, яка надійшла із Державного Реєстру Речових Прав, - ОСОБА_5 . :05:000:0173, площею 0,2548га, цільове призначення - 01.03 Для ведення особистого селянського господарства, власник, відповідно до інформації, яка надійшла із Державного реєстру речових прав, - ОСОБА_5 . :05:000:0132, площею 0,2756га, цільове призначення - 01.03: Для ведення особистого селянського господарства, власник, відповідно до інформації, яка надійшла із Державного реєстру речових прав, - ОСОБА_5 . :01:004:0080, площею 0,5111га, цільове призначення - 01.03: Для ведення особистого селянського господарства, власник, відповідно до інформації, яка надійшла із Державного реєстру речових прав, - ОСОБА_5 . Перебування вказаних земельних ділянок у власності ОСОБА_5 також підтвердилась в ході аналізу інформації з Державоного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, довідки про які долучені до матеріалів кримінального провадження. Проведеним оглядом місця події від 17.03.2025 встановлено, що на земельній ділянці із кадастровим номером :05:000:0173, площа 0,2548 га., розміщено 3 будівлі (землі зайняті поточним будівництвом становлять 0,0261 га.).

Постановою від 18.03.2025, начальником сектору дізнання відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУНП У Львівській області визнано речовим доказом у кримінальному провадженні: земельну ділянку із кадастровим номером :05:000:0173 (цільове призначення якої - Для ведення особистого селянського господарства), площею 0,2548 га., та розміщені на ній 3 будівлі будівництво яких було проведено без дозвільних документів та без зміни цільового призначення земельної ділянки (землі зайняті поточним будівництвом становлять 0,0261 га.), місце розташування земельної ділянки та будівель (адміністративно-територіальна одиниця): Львівська область, Дрогобицький район, Рибницька сільська рада.

Також начальник сектору дізнання посилається на те, що на земельній ділянці із кадастровим номером :05:000:0173, розміщено три будівлі, будівництво яких було проведено без дозвільних документів та без зміни цільового призначення земельної ділянки, що могло спричинити виведення земель з сільськогосподарського обороту, а відтак є предметом кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України та у розумінні ст. 98 КПК України, зберегли на собі сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

26.03.2025 через канцелярію суду ОСОБА_5 подав заперечення щодо арешту майна та письмові докази на спростування обставин, наведених в клопотанні органу дізнання. В обґрунтування заперечення зазначає, що колективна заява, яка стала приводом внесення відомостей до ЄРДР, не містити ні прізвищ, ні контактів, ні будь яких інших даних які б ідентифікували осіб, що звернулися до органів поліції. Відтак вказане унеможливлює перевірити достовірність викладених фактів та не може вважатись належним та допустимим доказом у розумінні КПК України. Сусіди по земельній ділянці, допитані в межах кримінального провадження, підтверджують відсутність буд ь- яких скарг чи конфліктів. Вони не були ініціаторами колективного звернення, не підтримують зміст колективної заяви, не мають претензій, що ставить під сумнів подане клопотання дізнавачем. Звертає увагу, що відносно ОСОБА_5 не складено жодних актів, приписів чи адміністративних матеріалів з боку органів ахітектурно будівельного контролю або інших уповноважених органів. Наведене свідчить про відсутність порушень у сфері земельного законодавства чи містобудівної діяльності та підтверджує правомірність поведінки власника земельної ділянки. Вважає, що подане клопотання органом дізнання є втручанням у право приватної власності, а тому просить у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити в повному обсязі.

У судовому засіданні начальник сектору дізнання відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУНП У Львівській області ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні власника майна ОСОБА_5 підтримав раніше подане заперечення. Додатково пояснив, що є власником кількох земельних ділянок в тому числі і земельної ділянки на яку начальник дізнання просить накласти арешт, яка придбана ним 11.04.2024. Вказані земельні ділянки розташовані посеред житлових будинків та куплені в законний спосіб. Із сусідами має добрі стосунки. Ніхто із жителів села в томі числі органи місцевого самоврядування до нього не маю ні претензій ні зауважень. Жодної протиправної діяльності він не веде. 26.04.2024 ним, зареєстрована нотаріальна заява про зміну цільового призначення земельної ділянки. На вказану земельну ділянку ним розроблена технічна документація з метою змін цільового призначення, копії якої надав суду. Вказує, що з приводу зміни цільового призначення земельної ділянки 21.03.2025 було проведено громадські слухання, на яких громада висловила одностайну підтримку. На 17.04.2025 заплановано розгляд його питання на сесії Східницької селищної ради. Щодо факту початку підготовчих робіт на ділянці, то такі мають тимчасовий характер. Споруди не є капітальними та зведені у спосіб не заборонений законом. Ним не заподіяно жодної шкоди інтересам громадян, державі чи громадським інтересам. Крім того звертає увагу суду, що він не є підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні, а дії працівників поліції розцінює, як втручання у право приватної власності, які призведуть до порушення його прав та унеможливлять завершити дії по зміні цільового призначення земельної ділянки. Просить суд відмовити в задоволенні клопотання про арешт земельної ділянки в повному обсязі, так як накладення арешту не дозволить йому реалізувати його право на приведення документації згідно вимог законодавства.

Слідчий суддя, заслухавши учасників, оглянувши та перевіривши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що до повноважень слідчого судді першої інстанції, належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.ч. 10,11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Диспозицією ч.4 ст. 173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Із досліджених матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 , з 11.04.2024 є власником земельної ділянки площею 0,2548 га., кадастровий номер: :05:000:0173. Ним 26.04.2024 подано заяву про зміну цільового призначення вказаної земельної ділянки. Рішенням Східницької селищної ради Львівської області №1800 від 12.07.2024 надано дозвіл ОСОБА_5 на виготовлення детального плану території для уточнення функціонального призначення території та обґрунтування розміщення нових об`єктів будівництва на вул. І. Франка в с. Рибник, Дрогобицького району, Львівської області, який розроблений та копії долучені до матеріалів справи. Власник майна стверджує, що детальний план території, 21.03.2025 пройшов громадські слухання, на яких громада висловила підтримку проекту.

Зі змісту клопотання вбачається, що начальник сектору дізнання відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУНП У Львівській області ОСОБА_3 , в обґрунтування клопотання посилається на необхідність збереження речових доказів, проте не наводить жодних аргументів в чому саме полягає необхідність збереження речових доказів та не доводить існування ризиків знищення. До клопотання не надано будь-яких доказів того, що ОСОБА_5 має намір вчиняє дії по відчуженню земельної ділянки. Не підтверджено жодними належними та допустимими доказами наявність ризиків, коли незастосування арешту майна може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження, а також настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню кримінального провадження, в тому числі і відчуження майна.

Враховуючи пояснення власника майна, які не спростовані начальником дізнання встановлено, що під час проведення огляду майна працівники поліції не спілкувались з володільцем земельної ділянки з метою з`ясувати всі обставини щодо наявності або відсутності складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 254 КК України. Власнику майна не надано можливості надати пояснення з приводу роботи на земельній ділянці, з наданням відповідних доказів. Органом дізнання не надано доказів про те, що будівництво ведеться із порушенням будівельних норм та правил, що власником порушено межі земельної ділянки. З протоколу огляду місця події від 17.03.2025 не можливо ідентифікувати зазначені будівлі, оскільки такі детально не описані та не зазначено до якого класу такі будівлі відносяться (тимчасові, капітальні, тощо). Також судом встановлено, що будинки не введені в експлуатацію, про що не заперечують сторони.

Матеріали клопотання не містять відомостей щодо пред`явлення підозри будь-якій особі у даному кримінальному провадженні, та не містить посилань на заподіяну майнову шкоду державі під час здійснення володіння шляхом використання земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0173.

Крім того, санкція ч.1 ст. 254 КК України не передбачає покарання у виді конфіскації майна.

Враховуючи те, що власник майна ОСОБА_5 є добросовісним власником земельної ділянки № :05:000:0173, не є підозрюваним у справі. Досудовим слідством не надано доказів про наявність ризиків, коли незастосування арешту майна може призвести до знищення речових доказів (псуванню, втрати, пошкодження) або інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню кримінального провадження. Арешт земельної ділянки із кадастровим номером :05:000:0173 та будинків призведе до порушення прав ОСОБА_5 .

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що начальником сектору дізнання відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУНП У Львівській області ОСОБА_3 , не доведено існування обґрунтованих підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, які виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про які йдеться в клопотанні.

Зважаючи на вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні поданого клопотання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

у задоволенні клопотання начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з начальником Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000011 від 07.02.2025, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.254 КК України, про арешт майна, відмовити.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня надіслати дізнавачу, прокурору та ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Резолютивна частина ухвали постановлена, проголошена та вручена 01.04.2025. Повний текст ухвали виготовлений 04.04.2025.

Слідчий суддя: ОСОБА_6