Провадження № 1-кп/643/786/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2025

Московський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про роз`яснення рішення в.о. начальника установи виконання покарань ДУ Менська виправна колонія №91 у кримінальному провадженні № 0000650 від 28.07.2023 року щодо засудженого ОСОБА_3 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м. Харкова надійшла заява в.о. начальника установи виконання покарань ДУ Менська виправна колонія №91 в якій він просить суд роз`яснити вирок Московського районного суду м. Харкова від 18.09.2024 року щодо ОСОБА_3 , а саме чи необхідно проводити зарахування в строк покарання строку його попереднього ув`язнення з 23.07.2021 року по 30.09.2022 року.

Заява аргументована тим, що остаточне покарання за даним вироком суду призначено на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупності вироків шляхом приєднання до покарання призначеного за цим вироком частково невідбутою частини покарання за попереднім вироком Київського районного суду м. Харкова від 30.09.2022 року.

Відповідно до вироку Київського районного суду м. Харкова від 30.09.2022 року засудженому у строк покарання був зарахований строк його попереднього ув`язнення з 23.07.2021 року по 30.09.2022 року.

Учасники справи до суду не з`явилися, були повідомлені про дату та час судового засідання.

Прокурор надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд відмовити у задоволенні заяви, позаяк вирок суду є зрозумілий та розясненню не підлягає.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вироку Московського районного суду м. Харкова від 18.09.2024 року ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі п.п. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України менш суворий вид покарання за цим вироком суду у вигляді одного року обмеження волі переведено в більш суворий вид покарання у вигляді 6 місяців позбавлення волі, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

За сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, яке перераховано за правилами ст. 72 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Київського районного суду м. Харкова від 30.09.2022 року у вигляді 4 років позбавлення волі та призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався

Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_3 вирішено рахувати з моменту затримання, після набрання вироком суду законної сили під час приведення вироку до виконання.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 09.01.2025 апеляційну скаргу захисника обвинуваченого задоволено частково.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 18.09.2024 року по справі щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого за ч.1 ст.296 КК України, в частині призначеного покарання, - змінено.

Вирішено вважати ОСОБА_3 засудженим за ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, що в перерахунку за правилами п.п. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, становить 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Київського районного суду м. Харкова від 30.09.2022 року, що становить 2 роки 9 місяців 23 дні позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання, у виді 3 років позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Строк відбування покарання обвинуваченому вирішено відраховувати з дня набрання вироком законної сили.

У мотивувальній частині ухвали Харківського апеляційного суду від 09.01.2025 року зазначено, що строк невідбутого ОСОБА_3 покарання, за виключенням строку попереднього ув`язнення з 23.07.2021 по 30.09.2022 року, складає 2 роки 9 місяці 23 дні позбавлення волі.

Суд першої інстанції зарахування строку попереднього увязнення до строку покарання не вирішував.

Відповідно до ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

З огляду на матеріали справи вирок суду першої інстанції змінений судом апеляційної інстанції є зрозумілим та розясненню не підлягає.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволення заяви про роз`яснення вироку суду першої інстанції.

Разом з тим, суд розяснює якщо у автора заяви виникає необхідність розяснити ухвалу Харківського апеляційного суду від 09.01.2025 року то він вправі звернутися із такою заявою безпосередньо до Харківського апеляційного суду, як до суду який його ухвалив.

Разом із тим, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Натомість у заяві про роз`яснення вироку суду йдеться про необхідність застосування ч. 5 ст. 72 КК України, а саме про зарахування попереднього ув`язнення судом у строк покарання, чого судом першої інстанції не здійснювалось.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Московський районний суд м. Харкова не є тим судом в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, а тому не може вирішувати клопотання про вирішення питань пов`язаних із виконанням вироку.

Керуючись ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви в.о. начальника установи виконання покарань ДУ Менська виправна колонія №91 про роз`яснення вироку Московського районного суду м. Харкова від від 18.09.2024 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня проголошення ухвали, а засудженим у той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя - ОСОБА_1