Справа № 204/6560/24
Провадження № 1-кп/204/991/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, з зали суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000271, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2023, за обвинуваченням: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор подав суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , а також про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 . Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, на даний час наявний ризик, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_10 можуть переховуватись від суду, оскільки за вчинення злочину, у якому вони обвинувачуються, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом переховуватися від суду. Ця обставина у свою чергу може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства. Крім того, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_10 можуть незаконно впливати на інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, а саме будучи обізнаними у доказах, які на теперішній час наявні в матеріалах кримінального провадження, своїми порадами та вказівками обвинувачені можуть допомогти особам, яких органами досудового розслідування ще не встановлено та до кримінальної відповідальності не притягнуто, ухилитися від притягнення до кримінальної відповідальності, що в свою чергу, потягне за собою можливість отримання обвинуваченими більш м`якого покарання. Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_10 можуть вчинити інше (аналогічне) кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються. Крім того, з 24.02.2022 по теперішній час в Україні введено і діє воєнний стан, однак, ігноруючи напружену обстановку на території держави та потреби ЗСУ, достовірно знаючи про ведення на території України бойових дій, обвинувачені вирішили розпорядитися на власний розсуд, виключно у незаконний спосіб, задля незаконного збагачення продуктами харчування, цільовим призначенням яких є задоволення потреб особового складу та штатних тварин особового складу військових частин ЗСУ.

Застосування до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби є виправданим, оскільки з боку сторонніх наглядачів, населення наявний суспільний інтерес до розгляду цього провадження, який незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню зазначених у клопотанні ризиків.

Клопотання прокурора про продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язків обґрунтовано тим, що 03.04.2024 слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська відносно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із можливістю внесення застави у розмірі 242000 грн. 04.04.2024 ОСОБА_9 звільнений з-під варти, у зв`язку з внесенням застави. У подальшому строк дії обов`язків обвинуваченим судом продовжено.

У судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_8 ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченій строку дії запобіжного заходу заперечував, зазначивши, що досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчено. За весь час ОСОБА_8 жодних порушень не допускала. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби порушує права ОСОБА_8 . Просив суд застосувати до обвинуваченої більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачена ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримала думку захисника.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, оскільки процесуальні обов`язки обвинуваченим виконуються без порушень, тому у продовженні запобіжного заходу відносно обвинуваченого нема сенсу.

Обвинувачений ОСОБА_9 думку захисника підтримав.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора заперечував в повному обсязі, у зв`язку з відсутністю та недоведеністю вказаних прокурором у клопотанні ризиків. Просив суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав думку захисника.

Вислухавши клопотання прокурора, думку обвинувачених, захисників обвинувачених, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Розглядаючи питання наявності існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд доходить до наступного.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 обвинувачуються, у тому числі у вчиненні умисного тяжкого злочину проти власності, та у випадку визнання винуватими у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення обвинуваченим загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком до трьох років. Тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим, може бути мотивом та підставою переховуватися від суду. Суд зауважує, що ризик переховування від суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження, співставлення можливих негативних для обвинувачених наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за вчинені злочини у найближчій перспективі свідчить про високий рівень ризику переховування від суду, враховуючи обставини кримінального провадження.

Слід зауважити, що співставлення можливих негативних для обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 наслідків переховування у невизначеному майбутньому із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі робить цей ризик актуальним.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то суд вважає доведеним, що у випадку не продовження застосування стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_10 запобіжного заходу, останні можуть незаконно вливати на інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні з метою пом`якшення можливого покарання.

Також, суд вважає доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення обвинуваченими нового кримінального правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у яких обвинувачуються.

Враховуючи доведеність недостатності застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, обґрунтованості підозри, триваючих та дійсних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, серйозність обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 у разі визнання їх винуватими та відсутність обставин, які не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи вказаних осіб, суд вважає, що продовження застосування стосовно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби матиме раціональний зміст, сприятиме належній процесуальній поведінці обвинувачених та сприятиме дієвості цього кримінального провадження. При цьому, застосований до обвинувачених запобіжний захід не є занадто обтяжливим, а продовження дії покладених обов`язків зможе запобігти реалізації існуючим ризикам кримінального провадження.

Оцінюючи доводи захисника обвинуваченої ОСОБА_8 на обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, суд дійшов висновку про їх необґрунтованість. Посилання захисника на дотримання обвинуваченою покладених на неї обов`язків, не спростовують і не нівелюють ризики встановлені у кримінальному провадженні. Виконання покладених обов`язків є обов`язковим для особи, щодо якої вони застосовані, підтверджує дієвість обраного запобіжного заходу та не є таким, що є підставою для зміни запобіжного заходу, відтак клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжного заходу на більш м`який задоволенню не підлягає.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обвинуваченому ОСОБА_9 , суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 6 ст.182 КПК України, з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, у тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5)не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти)для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2023 стосовно ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативи застави та покладенням обов`язків, у випадку її внесення. ОСОБА_9 було внесено визначений розмір застави у розмірі 242240 грн, у зв`язку з чим його було звільнено з-під варти.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2024 строк дії вищезазначених обов`язків було продовжено до 30.07.2024 включно.

При продовженні 30.05.2024 строку дії обов`язків ОСОБА_9 слідчим суддею було встановлено, наявність ризиків, передбачених п. 2, п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки з метою уникнення кримінальної відповідальності, підозрюваний може знищити, приховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, а також п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, що в даному судовому засіданні не заперечувалось.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язків при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжуючи строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Оцінюючи доводи сторони захисту щодо відсутності підстав для продовження строку дії обов`язків, суд дійшов висновку про їх необґрунтованість, відтак клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягають задоволенню, а обвинуваченому ОСОБА_9 слід продовжити строк дії обов`язків, покладених на нього ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2024 року строком на 2 місяці. Обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 слід продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби стоком на два місяці з покладенням обов`язків у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України.

За висновком суду, зазначені обов`язки корелюються із ризиками, які продовжують існувати у даному кримінальному провадженні та не зменшились.

Покладені на обвинувачених обов`язки не є такими, що надмірно або негативно впливають на їх життєвий уклад. Продовжуючи строк дії покладених на обвинувачених обов`язків, суд також виходить з того, що таке продовження має найменший вплив на реалізацію прав і свобод людини, а таке втручання є розумним і співмірним.

На підставі викладеного, керуючись статтями 27, 176-178, 181, 315, 369-372, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби задовольнити.

Заборонити обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в певний період доби з 22.00 год. по 06.00 год. залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 30 грудня 2024 року, за винятком випадків переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога», надання невідкладної медичної допомоги обвинуваченій та подальшого невідкладного повернення до житла.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 30 грудня 2024 року наступні обов`язки:

- без поважних причин не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду;

- прибувати до суду, який здійснює судове провадження, за першою вимогою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків на 2 місяці, покладених ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2024 на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначеним розміром застави у кримінальному провадженні № 0000271 від 25.04.2023 за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-не відлучатися із Дніпропетровської області без письмового дозволу прокурора або суду;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця перебування.

Визначити строк дії обов`язків до 30 грудня 2024 року.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби задовольнити.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в певний період доби з 22.00 год. по 06.00 год. залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 30 грудня 2024 року, за винятком випадків переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога», надання невідкладної медичної допомоги обвинуваченому та подальшого невідкладного повернення до житла.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строком до 30 грудня 2024 року наступні обов`язки:

-без поважних причин не залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора або суду;

-прибувати до суду, який здійснює судове провадження, за першою вимогою;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Роз`яснити обвинуваченим, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 01.10.2024.

Суддя ОСОБА_1