Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8628/24
Номер провадження 1-кс/711/2349/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000432, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Лебедин, Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , звернулася до Придніпровського районного суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 строком на 60 днів.

Клопотання мотивовано тим, що 01.11.2024 близько 17 години 55 хвилин водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, керуючи автомобілем «FORD TRANSIT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись в с. Іркліїв Золотоніського району Черкаської області по вул. Київська 70 (автодорога Н08 Бориспіль-Маріуполь), зі сторони вул. Василя Доманицького в напрямку вул. Івана Стешенка, в порушення вимог пунктів 2.3 б), 12.1, 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), зі змінами і доповненнями, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, та, відповідно не реагував на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху керованого ним транспортного засобу не урахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, поблизу АЗС «УкрНафта» по АДРЕСА_3 , де скоїв зіткнення з мотоциклом «MUSSTANG», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в попутному напрямку.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, мотоцикліст ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «FORD TRANSIT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , а саме вимог пунктів 2.3 б), 12.1, 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_8 .

ОСОБА_5 01.11.2024 о 23 годині 47 хвилин затримано в порядку ст. 208 КПК України та 02.11.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчиненого кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- даними протоколу огляду місця події від 01.11.2024, під час якого встановлено дорожню обстановку на місці пригоди, виявлено та зафіксовано сліди транспортних засобів, місце розташування автомобіля «FORD TRANSIT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , мотоцикла марки «MUSSTANG», реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- даними протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_5 від 02.11.2024;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 ;

- даними висновку № 34 з КНП «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня Чорнобаївської селищної ради»;

- даними протоколу огляду предмету від 02.11.2024;

Таким чином, з моменту повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, що є злочином, який відносяться до категорії тяжких, останній набув статусу підозрюваного, та на нього покладено ряд обов`язків, передбачених ст. 42 та іншими положеннями КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, зокрема санкція тяжкого злочину, передбачає покарання від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, та невідворотність вказаного покарання можуть спонукати останнього до зміни місця постійного проживання, пов`язаного з виїздом до будь якої країни Європейського Союзу, чи непідконтрольних на даний час територій України.

2) може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що надає йому можливість шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу вимагати дачу від останніх неправдивих показів або зміну уже наданих під час досудового розслідування, показань, тим самим він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, обґрунтовується, тим, що їх показання мають суттєве значення для повного, всебічного з`ясування обставин скоєного ОСОБА_5 злочину, у зв`язку з чим, він є особою зацікавленою у зміні показань потерпілої, свідків та матиме реальну можливість шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу вимагати дачу від останніх неправдивих показань або зміну уже наданих під час досудового розслідування показань на його користь, з метою уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що перешкоджатиме об`єктивному з`ясуванню обставин кримінального провадження.

Крім того, свідками у даному кримінальному провадженні є неповнолітні, що вже само по собі є уразливою та чутливою категорію.

3) може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування, оскільки останній проживає в м. Кременчук Полтавської області, що є значно віддаленим від органу досудового розслідування, що спричинить тривале досудове розслідування та порушення розумних строків.

4) ризик вчинення іншого кримінального правопорушення знайшло своє підтвердження в ухвалі Автозаводського районного суду м. Кременчук від 07.05.2024 у справі № 524/3466/24 відповідно до якої до вказаного суду скеровано обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України.

Одночасно звернули увагу на великий ступінь вчинення суспільної небезпеки, а саме вчинення злочину стосовно неповнолітнього, що завдає шкоди фізичному та психічному розвитку особистості, формує думку суспільства про незахищеність та уразливість до вчинення відносно них злочинних дій з боку суб`єктів, які їх вчиняють. Разом з цим, належна правова охорона будь-яких соціальних цінностей, у тому числі й таких соціально значимих, як життя та здоров`я особи, забезпечується лише тоді, коли застосовується ефективний засіб забезпечення кримінального провадження, яким є запобіжний захід.

Також звернули особливу увагу суду, що при вчинені кримінального правопорушення ОСОБА_5 перебував у стані наркотичного сп`яніння, тобто сідаючи за кермо, останній розумів, що значно знизить свою увагу при керуванні транспортним засобом та наражає осіб на небезпеку. Вказана обставина свідчить про систематичне порушення норм кримінального законодавства, неповагу до судової системи, оскільки розуміючи, що відносно нього розглядається кримінальне провадження пов`язане з обігом наркотичних речовин, останній все рівно вживає наркотичні засоби.

Внаслідок вказаних неправомірних дій, було спричинено смерть неповнолітньої особи.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, а також тяжкість наслідків, спричинених даним злочином, особи підозрюваного, на думку слідства все це свідчить про недостатність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить гарантій його належної процесуальної поведінки.

Особиста порука також не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до органу досудового розслідування не надійшло звернень від осіб, які б заслуговували на довіру, про те, що вони можуть поручитись за підозрюваного.

Домашній арешт також, на думку слідства, не може бути застосований до підозрюваного, так як він не зареєстрований на території Черкаської області, фактично проживає в територіальних межах іншої області, (м. Кременчук), що підвищує ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Також при обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 слід врахувати наявні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; кримінальне правопорушення вчинене останнім являється тяжким злочином, та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років позбавлення волі; непоправні наслідки, що настали у вигляді смерті неповнолітнього, та в ході досудового розслідування не здобуто будь-які дані, які вказували б на наявність у нього хвороби, яка б унеможливлювала застосування відповідного запобіжного заходу.

Хоча запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, однак беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк до десяти років, він може уникати кримінального покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілих, тому обрання відносно нього будь якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти ризикам, що визначені ст. 177 КПК України, а без його участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не представлятиметься можливим.

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим що розгляд клопотання пов`язаний з триманням під вартою, необхідності у покладенні на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, не має.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, просили не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити. Додатково зазначив, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000432, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2024. В даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, який вчинив кримінальне правопорушення під впливом наркотичного засобу. Враховуючи, що на даній стадії досудового розслідування існують обґрунтовані ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, тому просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, врахувати наявність обвинувального акту відносно нього та наслідки, які настали у вигляді смерті неповнолітнього потерпілого без альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Слідчий ОСОБА_4 підтримала думку прокурора та просила задовольнити клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на обґрунтування викладене у даному клопотанні. Звернула увагу, що наслідки спричинені у вигляді смерті неповнолітнього, показання свідків вказували, що він здійснював вже рух дорогою з планом заїхати на заправку, однак його на швидкості було збито підозрюваним.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував задоволення клопотання, з огляду на необґрунтованість ризиків. Вважає, що пункти ч.1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор та слідчий не відповідають обставинам. Сторона обвинувачення не встановила обставин, що пом`якшують покарання його підзахисного. Щодо тиску на свідків та потерпілих, то спілкування сторони захисту із ними не можна так розцінювати, адже підозрюваний може здійснювати проплати, допомогти. Додав під час дослідження доказів, що доказ вчинення ДТП в стані наркотичного спяніння неналежний. Що має бути оцінено в нарадчій кімнаті належно, так як підписаний лікарем, а не експертом.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з огляду на його необґрунтованість. Так, відповідно до ч.3 ст. 132 КПК України має існувати підозра, яка потребує застосування такого запобіжного заходу. Сторона захисту вказує, що обвинувачення навмисно не вказує в ході судового засідання на те, що потерпілий не досяг віку з якого може керувати транспортним засобом, що в свою чергу свідчить про порушення ним п. 2.в, 13.1 та п. 13.3 ПДР України. Крім того, захисник вважає, що ризик впливу на свідків висунутий на рівні припущення. Всі речі були вилучені, тому приховування неможливе. Посилання сторони обвинувачення на можливість переховуватися нівелюється посиланням на наявність обвинувального акту відносно ОСОБА_5 , що розглядається іншим судом, в якому він дотримується всіх обставин, встановлених тим обвинувальним актом. Також звертає увагу, що слідча перед судовим засіданням запитувала у конвою куди будуть транспортувати підозрюваного, що має обвинувальний нахил і переконання що до нього буде застосовано тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію своїх захисників та просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вказав, що все раптово відбулося, що він рухався по своїй смузі і йому через дорогу різко почав рухатися мотоцикліст, він контактував із ним авто, так як не міг зупинитися, жалкує що так сталося, мав бути обачнішим.

Сторона захисту також звернула увагу, що обвинувальний акт, що розглядається судом, складений по статті, яка буде декриміналізована, так як стосується канабісу.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, слідчого, захисників та підозрюваного, вивчивши надані сторонами докази приходить до наступних висновків.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 177 КПК України визначені мета та підстави застосування запобіжних заходів.

Так, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Судом встановлено, ОСОБА_5 01.11.2024 о 23 годині 47 хвилин затримано в порядку ст.208 КПК України та 02.11.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України - порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкцією якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Аналіз змісту наданих органом досудового розслідування до матеріалів клопотання та досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності та з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, дають достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Вказане стосується повідомленого в судовому засіданні стороною захисту твердження щодо визнання недопустимим доказу, щодо наркотичного сп`яніння для цілей розгляду даного клопотання, однак досудове розслідування тільки розпочато і дані твердження можуть бути предметом подальшої перевірки.

Таким чином, на думку слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази переконали б неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає цілком обґрунтованими доводи прокурора та слідчого щодо наявності ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, який обґрунтований тим, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання від п`яти до десяти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку з цим останній усвідомлюючи суворість покарання, передбаченого за інкриміноване правопорушення, у разі не обрання запобіжного заходу матиме реальну можливість змінити місце проживання, переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). В контексті притягнення до відповідальності також варто звернути увагу, що сторона обвинувачення належно доводить доказ наявності обвинувального акту за ч.2 ст.307 КПК України як посилення даної позиції.

Крім того, ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується, тим, що їх показання мають суттєве значення для повного, всебічного з`ясування обставин скоєного ОСОБА_5 злочину, у зв`язку з чим, він є особою зацікавленою у зміні показань потерпілими, свідків та матиме реальну можливість шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу вимагати дачу від останніх неправдивих показань або зміну уже наданих під час досудового розслідування показань на його користь, з метою уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що перешкоджатиме об`єктивному з`ясуванню обставин кримінального провадження (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Варто також взяти до уваги, що свідки у даному кримінальному провадженні є неповнолітніми особами.

Про ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України) свідчать обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, а саме те, що він керував транспортним засобом перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, а також те, що на даний час Автозаводським районним судом м. Кременчука розглядається обвинувальний акт відносно нього, за обвинуваченням у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України (справа №524/3466/24), що підтверджує його схильність до не дотримання правослухняної поведінки та свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки, що в свою чергу свідчить про необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

Разом з тим, слідчий суддя вважає не встановленим та не доведеним існування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Дані обставини дійсно носять абстрактний характер та жодними доказами не доводяться у судовому засіданні.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що задля забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, є неможливим застосування до нього таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт та застосування застави на даній, початковій стадії кримінального провадження, яка є надважливою.

Крім того, на думку слідчого судді, відсутні як обставини, так і підстави вважати, що за станом здоров`я чи з інших обставин, підозрюваний не може утримуватися під вартою.

Зважаючи на характер та обставини тяжкого злочину, тобто керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння з порушенням Правил дорожнього руху України, що призвело до загибелі людини, а саме неповнолітньої дитини, свідчить про відсутність стійких моральних настанов та належну поведінку в суспільстві, зухвалість та цинізм при його скоєнні, обґрунтовано свідчить про те, що жоден інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

Враховуючи дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінальних правопорушень (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), його поведінку, характер вчиненого діяння, перебування підозрюваного в момент вчинення кримінального правопорушення під дією наркотичних засобів, суспільну небезпеку інкримінованого органом досудового розслідування злочину вчиненого проти життя та здоров`я людини, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою. Дані обставини не можуть бути спростовані доводами та посиланнями сторони захисту, так як характеризують особу підозрюваного, вказують на суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, що мають прямий зв`язок із настанням наслідків у вигляді смерті неповнолітньої особи, що має також резонансне значення та має переважати над потребами суспільства на даній стадії кримінального провадження, а не особистими правами. Таке сукупне нехтування правилами Дорожнього руху не можна залишити поза увагою.

З урахуванням положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України, оскільки вчинено кримінальне правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає за необхідне при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави підозрюваному ОСОБА_5 .

Між тим, слід звернути увагу, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто, постановлення обвинувального вироку (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Також при обранні запобіжного заходу варто звернути увагу на позицію сторони захисту, що обвинувачений погодився з існуванням обставин, які необхідні для застосування запобіжного заходу та визнавав обставин, вказані у клопотанні слідчого, що вподальшому має бути також належно оціненим.

Під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховуються особа підозрюваного, його молодий вік, стан здоров`я, ризики які існують, тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного строком 60 днів, тобто до 30.12.2024 включно, однак в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.12.2024, включно.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання - 01.11.2024.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захисникам, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ та/або ІТТ №1 м.Черкаси.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 08.11.2024.

Слідчий суддя: ОСОБА_1