Провадження № 1-кс/175/3630/24
09 серпня 2024 року смт Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області
Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 в присутності підозрюваного ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні нікого немає, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання негативних наслідків у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, дістав правою рукою з кишені одягнених на ньому шортів ніж та наніс не менше двох ударів в область грудної клітини на рівні 2-3 ребра та 4 ребра ліворуч ОСОБА_7 лезом ножа, при цьому розуміючи, що наносить удар у життєво важливий орган, а саме в область легенів та серця, після чого з місця скоєння злочину зник. Тим самим, ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на вбивство ОСОБА_7 до кінця, однак, даний злочин не було закінчено з причин, що не залежали від волі ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_7 було надано медичну допомогу, після вчасного надання якої вдалось запобігти смерті останнього.
В результаті злочинних дій, ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани лівої половини грудної клітини, лівосторонній пневмоторакс.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
08 серпня 2024 року о 13:32 годин ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
09 серпня 2024 року об 11:20 годині ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
09 серпня 2024 року об 11:30 годині ОСОБА_6 вручено копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На думку прокурора, відносно підозрюваного має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки в сукупності всі зібрані фактичні дані про обставини злочину у кримінальному провадженні, та наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, вказують на наявність ризиків, які передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
При розгляді клопотання прокурор з приводу підстав зазначених в ст. 177 ч. 1 КПК України підтвердив вищенаведене та наполягав на задоволенні клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_6 не оспорюючи обґрунтованості підозри, та своєї провини у вчинені зазначеного кримінального правопорушення, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник висловив позицію узгоджену зі своїм підзахисним, звернув увагу на сумніви у правільності кваліфікації кримінального правопрушення та відсутність заявлених стороною обвинувачення ризиків.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.
Даючи оцінку доводам щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею приймається до уваги наступне.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.
Прокурором доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 провадиться досудове розслідування, і йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України. Також, висунута підозра обґрунтована доказами, зібраними в порядку передбаченому КПК України.
Враховуючи те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений під час судового розгляду, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_6 .
Також слідчий суддя приймає до уваги правову позицію, викладену в рішенні ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90 р., відповідно до якого «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Перевіряючи доводи клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний: перевірити наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; оцінити наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК; оцінити в сукупності обставини, зазначені законодавцем в ч.1 ст. 178 КПК; виконати всі дії при розгляді клопотання, передбачені ст.193 КПК; встановити доведеність неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів (п.3 ч.1 ст.194 КПК).
Важливим моментом в контексті оцінки доводів щодо застосування запобіжного заходу є й питання оцінки співвідношення між собою тяжкості інкримінованого особі кримінального правопорушення з оцінкою міцності соціальних зв`язків підозрюваного, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ у справі «W. проти Швеи?царіі?» (від 26 січня 1993 року, серія А, № 254-А, пункт 33) - ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такии? и?ого незначнии? ступінь, якии? не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, и?ого моральні переконання, маи?новии? стан і зв`язки з державою, в якіи? він зазнає судового переслідування, а також контакти підозрюваного.
На виконання вимог ст.ст.177-178 КПК України, встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України відноситься до категорії злочинів, об`єктивна сторона яких передбачає застосування насилля, яке в даному випадку виразилося у закінченому замаху на заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_7 , підозрюваний ОСОБА_6 не заручився авторитетом в суспільстві та з-поміж осіб, які б мали особливу довіру і забезпечили б його належну процесуальну поведінку.
Підозрюваний на обліку у лікарів не перебуває, офіційно не працевлаштований, на утриманні не має неповнолітніх дітей, а також осіб з інвалідністю, не одружений, зареєстрований у м. Кам`янське, на теперішній час проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
До того ж, враховуючи ймовірну тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі підозрюваного ОСОБА_6 у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи, що ОСОБА_6 розуміє, що він вчинив тяжкий злочин проти життя та здоров`я, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від десяти років, у зв`язку з чим, розуміючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, чим перешкоджатиме виконанню процесуальних дій та рішень в розумні строки.
Викладене підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від органу досудового розслідування або суду.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 отримавши матеріали додані до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, володіє інформацією стосовно свідків у кримінальному провадженні, з чим останній, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови від показів, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
На даному етапі кримінального провадження ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та їх дослідження. І тому унеможливлення спілкуватися з певними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.
Вказані обставини можуть зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства, та перешкоджатимуть ефективному, повному, всебічному та неупередженому розслідуванню за участю підозрюваного.
До обставин (ризиків), які враховуються при вирішенні питання про запобіжний захід, безумовно належить військова агресія проти України, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.
Відтак доходжу висновку, що жоден інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не може бути застосованим відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
У відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначається.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 (шістдесят) днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту його затримання - з 13 години 32 хвилин 08 серпня 2024 року.
Строк дії ухвали до 13 години 32 хвилин 06 жовтня 2024 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1