137/1669/24

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024 с-ще Літин

Слідчий суддя Літинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ще Літині в режимі відеоконференції під час трансляції із Державною Установою «Вінницька установа виконання покарань №1» судове засідання з розгляду клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах розгляду обвинувального акту у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000192 від 17.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.361, ч.5 ст.361, ч.1 ст.200, ч.2 ст.200 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Літинського районного суду Вінницької області ОСОБА_6 перебуває на розгляді зазначений обвинувальний акт розгляд якого було призначено на 18.11.2024

Прокурором ОСОБА_3 подано вищевказане клопотання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого. Оскільки головуюча ОСОБА_6 перебуває на лікарняному, то автоматизованою системою документообігу суду головуючим з розгляду зазначеного клопотання визначеного слідчого суддю ОСОБА_1 (а.с. 17).

Клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою мотивоване тим, що останній обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушеннях, може переховуватися від суду та вчиняти нові кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити, зазначивши, що судовий розгляд ще не почався, і обвинувальний акт не зачитувався. В судовому засіданні не допитано потерпілого та свідків, з якими обвинувачений особисто знайомий. Також прокурор вказав на те, що обвинувачений перебуваючи на волі може вчинити нове кримінальне правопорушення. Зауважив, що на розгляді Літинського суду перебувають 3 обвинувальні акти, і перебуваючи на волі, обвинувачений може продовжувати вчиняти правопорушення. Прокурор відзначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не є доцільним.

Обвинувачений ОСОБА_4 не висловив власної позиції щодо суті клопотання, а також не прокоментував того, що відносно нього в провадженні суду наявно кілька обвинувальних актів.

Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 вважав за можливе застосувати до свого підзахисного більш м`який запобіжний захід та просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Захисник просив у суду надати можливість замінити запобіжний захід на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт.

Дослідивши клопотання, заслухавши позицію прокурора, обвинуваченого , захисника, суд приходить до наступних висновків.

Так, згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Отже, вирішуючи клопотання про продовження тримання під вартою, суд враховує конкретні обставини даної справи та обставини, які були раніше встановлені під час розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу та його продовженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що по вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.361, ч.5 ст.361, ч.1 ст.200, ч.2 ст.200 КК України. На переконання суду, є підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватись від суду.

При ухваленні рішення враховано положення статті 178 КПК України, а саме те, що суду не надано переконливих доказів про наявність достатніх соціально-стримуючих факторів щодо обвинуваченого таких як: сім`я, постійна робота, стабільне джерело доходу, наявності у власності нерухомого майна.

Суд приходить до висновку, що обвинувачений може намагатися уникнути явки до суду. Докази в судовому провадженні ще не були досліджені, всі свідки та потерпілі ще не були допитані, відтак є можливість, що ОСОБА_4 може намагатися переховуватися, аби уникнути відповідальності, а також впливати на потерпілого та свідків.

При цьому, судом враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особи обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість можливого покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, а тому суд не вбачає обгрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що буде достатній для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченому и покладеними на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи зазначені обставини суд приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України, а тому підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який відсутні, дані обставини свідчать про те, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому підлягає задоволенню, та слід продовжити обраний запобіжний захід щодо обвинуваченого до 19 січня 2025 року, включно.

Відповідно до вимог п.3 ч.5 ст.182 КПК України, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 01 січня 2024 року складає 3028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 178, 182, 183, 194, 197, 331, 369-372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою у Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№1)" до 24 год 00 хв 19 січня 2025 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначити заставу у виді 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240,00 грн, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави ОСОБА_4 , покласти на останнього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати за кожною вимогою на виклик суду; утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні; повідомляти суд про зміну місця постійного проживання та не відлучатись із вказаного місця проживання без дозволу суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали вручити захиснику, прокуророві, надіслати обвинуваченому.

Копію ухвали для виконання направити до Державної установи «Вінницька Установа виконання покарань № 1» (21001 вул. Брацлавська, 2, м. Вінниця Вінницької області, ).

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:ОСОБА_1