Справа № 331/4489/24
Провадження № 1-кс/331/1874/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене з керівником Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000267 від 04.03.2024 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гуляйполе, Гуляйпольського району, Запорізької області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, розлученого, який на утриманні має неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який має військове звання солдат та обіймає посаду водія - стрільця окремого взводу снайперів військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, погодженим керівником Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , про застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні органу досудового розслідування зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , проходячи військову службу за мобілізацією, на посаді водія стрільця окремого взводу снайперів військової частини НОМЕР_1 , в лютому 2024 року, більш точну дату в ході досудового слідства встановити не вдалось, маючи умисел на придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, домовився з раніше йому знайомим ОСОБА_8 про спільне вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним збутом вогнепальної зброї та бойових припасів. Продовжуючи реалізацію спільного злочинного наміру, спрямованого на незаконне придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї та бойових припасів, в березні 2024 року, проте не пізніше 15.03.2024, більш точну дату під час досудового розслідування встановити не здалося можливим, ОСОБА_7 при невстановлених в ході досудового слідства обставинах, часі та місці, порушуючи «Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України №622 від 21.08.1998 року, не маючи дозволу, передбаченого положенням «Про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, незаконно придбав предмет схожий на ручний кулемет Калашнікова, два магазини та 90 предметів, схожих на патрони, які в подальшому став зберігати в орендованому ним гаражі № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 . Після чого 15.03.2024 приблизно о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в гаражному кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з метою реалізації спільного злочинного наміру з ОСОБА_8 , направленого на незаконне придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї та боєприпасів, передав ОСОБА_8 предмет схожий на ручний кулемет Калашнікова, два магазини та 90 предметів схожих на патрони з метою подальшого незаконного збуту останнім вогнепальної зброї та бойових припасів за грошові кошти в сумі 25000 гривень ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_8 , 15.03.2024, приблизно о 11 годині 10 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , діючи умисно за попередньою змовою, групою осіб з ОСОБА_7 , збув ОСОБА_9 вогнепальну зброю та боєприпаси, а саме: предмет схожий на ручний кулемет Калашнікова, два магазини та 90 предметів схожих на патрони, які згідно висновку експерта від 20.03.2024 №СЕ-19/108-24/5176-БЛ є бойовою нарізною автоматичною вогнепальною стрілецькою зброєю ручним кулеметом Калашнікова «РПК-74» калібру 5,45х39 мм, серійний номер НОМЕР_3 , 1988 року випуску, промислового виробництва Вятсько-Полянського машинобудівного заводу «Молот» (СРСР), придатним до стрільби, та боєприпасами до нарізної вогнепальної стрілецької зброї бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39 мм з кулями зі сталевим осердям, виготовленими промисловим способом та придатними для стрільби, за грошові кошти в сумі 25000 гривень.

Враховуючи викладене, дії військовослужбовця ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: придбання, зберігання, та збут вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім того, в липні 2024 року, проте не пізніше 26.07.2024, більш точну дату під час досудового розслідування встановити не здалося можливим, продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_8 злочинного наміру, спрямованого на незаконне придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї та бойових припасів, ОСОБА_7 , діючи повторно, порушуючи «Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України №622 від 21.08.1998 року, не маючи дозволу, передбаченого положенням «Про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, незаконно придбав предмет схожий на ручний кулемет Калашнікова, магазин та 85 предметів схожих на патрони, які в подальшому став зберігати в орендованому ним гаражі № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 . Після чого 26.07.2024 приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в гаражному кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з метою реалізації спільного злочинного наміру з ОСОБА_8 , направленого на незаконне придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї та боєприпасів, передав ОСОБА_8 предмет схожий на ручний кулемет Калашнікова, магазин та 85 предметів схожих на патрони з метою подальшого незаконного збуту останнім вогнепальної зброї та бойових припасів за грошові кошти в сумі 60000 гривень ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_8 , 26.07.2024, приблизно о 14 годині 10 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , діючи умисно за попередньою змовою, групою осіб з ОСОБА_7 , збув ОСОБА_9 вогнепальну зброю та боєприпаси, а саме: предмет схожий на кулемет Калашнікова, магазин та 85 предметів схожих на патрони, які які згідно висновку експерта від 29.07.2024 №СЕ-19/108-24/14209-БЛ є бойовою нарізною автоматичною вогнепальною стрілецькою зброєю 7,62 мм кулеметом Калашнікова «ПКП», заводський серійний № ЛТ988 (№ НОМЕР_4 на стволі) промислового виготовлення (СРСР), придатним до стрільби, та, згідно висновку експерта від 29.07.2024 №СЕ-19/108-24/14208-БЛ - боєприпасами до нарізної вогнепальної стрілецької зброї, з яких: 7 (сім) предметів з маркуванням «17 87», які мають червоно чорне забарвлення вершин куль є гвинтівочно кулеметними патронами калібру 7,62х54R, промислового виробництва СРСР, що споряджені бронебійно запалювальними кулями; 26 (двадцять шість) предметів з маркуванням «188 83», які мають зелене забарвлення вершин куль є бойовими гвинтівочно кулеметними патронами калібру 7,62х54R, промислового виробництва СРСР, що споряджені трасуючими кулями; 17 (сімнадцять) предметів з маркуванням «17 00», 1 (один) предмет з маркуванням «60 86» та 17 (сімнадцять) предметів з маркуванням «188 88», не мають забарвлення вершин куль є бойовими гвинтівочно кулеметними патронами калібру 7,62х54R, промислового виробництва Росії та СРСР, що споряджені кулями зі сталевим осердям, придатними до стрільби, за грошові кошти в сумі 60000 гривень.

Враховуючи викладене, дії військовослужбовця ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинене повторно.

11 вересня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на іншого підозрюваного та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, також враховуючи вкрай напружену ситуацію пов`язану з введенням воєнного стану в країні, є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 , може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного, вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується вчиненням ОСОБА_7 тяжкого злочину, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом обрання застосування більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного з триманням під вартою та свідчить про відсутність підстав для визначення мінімального розміру застави.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховується від органу досудового розслідування та суду, може впливати на свідків та іншого підозрюваного, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник у судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, зазначили, що ОСОБА_7 перебуває наразі на військовій службі, просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення прокурора, підозрюваного, думку захисника, дослідивши доводи клопотання, долучені до нього копії документів, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000267 від 04.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

11.09.2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання слідчого узгоджено з керівником Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , оформлено відповідно до вимог ст. 184 КПК України. Копію клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, отримані підозрюваним завчасно до судового розгляду.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами: матеріалами оперативної закупки від 15.03.2024 р.; висновком експерта від 20.03.2024 р. № СЕ-19/108-24/5176-БЛ; матеріалами оперативної закупки від 26.07.2024 р.; висновком експерта від 29.07.2024 р. № СЕ-19/108-24/14208-БЛ; висновком експерта від 29.07.2024 р. № СЕ-19/108-24/14209-БЛ; протоколом огляду місця події від 26.07.2024 р.; протоколами огляду речі ДВД-Р диску від 01.08.2024 р.; протоколом обшуку від 05.08.2024 р. та іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно положень ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom»). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частина ч. 2 ст. 194 КПК України, передбачає обов`язок слідчого судді, суду постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи із приписів ст. 184 КПК України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України, послатися на обставини, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, підозрюваний ОСОБА_7 ймовірно вчинив кримінальне правопорушення, яке, відповідно до положень ст. 12 КК України, віднесене до категорії тяжких злочинів.

Водночас слідчий суддя враховує особу підозрюваного, який є військовослужбовцем, де позитивно характеризується, а також те, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризиків, не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Аналізуючи обставини ймовірно вчиненого злочину, слідчий суддя приходить до висновку про існування ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на іншого підозрюваного та свідків у вказаному кримінальному провадженні .

Однак, прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме, характеристику особистості ОСОБА_7 , який раніше не судимий, наразі проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія стрільця окремого взводу снайперів, за місцем служби характеризується виключно позитивно, приймає безпосередню участь у бойових діях, слідчий суддя вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою в якості запобіжного заходу не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи останнього.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, слідчий суддя доходить висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, доцільно застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Строк застосування вказаного запобіжного заходу, відповідно до ч.7 ст. 194 КПК України, необхідно встановити два місяці.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. 131, 132, 176-179, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене з керівником Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000267 від 04.03.2024 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 15 листопада 2024 року такі обов`язки:

- з`являтися до органів досудового слідства та суду, за першим викликом, у призначений час;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з ОСОБА_8 та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді доручити слідчому, в провадженні якого знаходиться вказане кримінальне провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 15 вересня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1