УХВАЛА

Іменем України

06 листопада 2024 року Справа № 532/1667/24

Провадження №1-кс/542/297/24

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари заяву ОСОБА_4 про відвід судді Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження № 0000088 від 27.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У проваджені судді Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 27.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

05 листопада 2024 року ОСОБА_4 подав заяву про відвід судді Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження. Заява про відвід мотивована недовірою до судді ОСОБА_5 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2024 головуючим суддею у справі за заявою про відвід визначено суддю ОСОБА_1 .

У судове засідання суддя ОСОБА_5 не з`явилася, надавши заяву про розгляд заяви про відвід без її участі.

ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заяву про відвід судді ОСОБА_5 , зазначив, що підставою відводу є недовіра до судді ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід судді з підстав його необґрунтованості.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд заяви про відвід без його участі.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши доводи заяви про відвід, доходить таких висновків.

Стаття 75 КПК України надає вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в розгляді кримінального провадження.

Так відповідно до частини 1 статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За змістом ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Обвинувачений у поданій заяві про відвід та в судовому засіданні вказав, що підставою для подання заяви про відвід є недовіра до судді ОСОБА_5 . В обгрунтування недовіри посилався на те, що на його думку, суддя ОСОБА_5 , щоб погіршити його становище, повідомила працівників поліції та суду про подане ним клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки ще не було вирішено питання про притягнення його до адміністративної відповідальності по цій же події, яка також є предметом розгляду у кримінальній справі. В результаті цього адміністративна справа була закрита. Вважав також, що за наведених обставин суддя не мала підстав для постановлення ухвали про призначення кримінального провадження до судового розгляду. Зазначив, що такі дії судді ОСОБА_5 порушили його Конституційні права.

Вирішуючи питання щодо обгрунтованості заявленого відводу, суд, окрім наведених у ст. 75 КПК України підстав для відводу судді, враховує також практику Європейського Судуз прав людини.

Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості. Крім того, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Таким чином, Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Важливо зазначити, що відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

Як зазначено у рішенні Європейського суду по справі "Білуха проти України", стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії").

Важливим питанням є довіра, яку в демократичному суспільстві суди мають викликати в громадськості (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії"). Довіра - це суб`єктивне ставлення особи на підставі внутрішнього переконання з урахуванням зовнішніх обставин й цілком очевидно, що дії та рішення, які судом вчинені в межах закону, але всупереч інтересам однієї зі сторін, сприймаються цією стороною як негативні й у зв`язку з цим викликають недовіру до суду.

При цьому, можливість переконання особи у протилежному залежить не тільки від обґрунтування законності вчинених судом дій, а й від бажання та здатності особи сприймати це обґрунтування та розуміти дії, які можуть не відповідати її прямим інтересам.

Суд зауважує, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

У свою чергу, при розгляді заяви про відвід судді, обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_5 , не встановлені. Заява про відвід судді не містить належних доводів та обгрунтувань, які б могли свідчити про вчинення головуючою суддею дій, що, в свою чергу, могли слугувати підставою для її відводу.

Обвинуваченим в ході розгляду заяви про відвід не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді ОСОБА_5 та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі.

Фактично заява про відвід судді обґрунтована припущеннями щодо вчинення суддею позапроцесуальних дій у справі, які не підтверджені належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Крім того, обвинувачений висловив незгоду з процесуальними діями судді при розгляді справи. Проте, вказані твердження обвинуваченого не можуть слугувати підставами для відводу судді.

В свою чергу, незгода обвинуваченого з правовою позицією судді при прийнятті відповідних рішень та з їх обґрунтуванням сама по собі за відсутності доказів про будь-яку зацікавленість чи упередженість судді у результатах розгляду справи, не може бути достатньою підставою для сумнівів в неупередженості судді. Натомість, у випадках передбачених законом, така незгода може бути підставою для оскарження рішення судді в апеляційному порядку.

Інших, передбачених законом обставин, які згідно з положеннями ст.75 КПК України, є підставами для відводу судді не наведено та не встановлено.

Тому, на підставі викладено, суд доходить висновку про відсутність обставин, які б виключали можливість участі судді ОСОБА_5 у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у звязку з чим заява ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 80, 81, 372 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 у розгляді кримінального провадження № 0000088 від 27.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1