Дата документу 27.08.2024
Справа № 334/6168/24
Провадження № 1-кп/334/618/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м. Запоріжжі кримінальне провадження №0005691 від 16.09.2016 за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андріївка Покровського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення суспільно-небезпечних діянь, що містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 190 КК

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року на розгляд Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005691 від 16.09.2016, відносно ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1, ч.2 ст. 190 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття даного кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.

Прокурор просила вирішити клопотання на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , останній вчинив суспільно-небезпечні діяння, що містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 190 КК України, у вересні та жовтні 2016 року відповідно.

Санкція ч.1, ч.2 ст. 190 КК України передбачає відповідальність у виді обмеження волі на строк до трьох років та у виді позбавленням волі на строк до трьох років відповідно.

Стаття 49 КК України визначає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (п.2 ч.1); три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (пункт 2 частини 1); п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини (пункт 3 частини 1).

З урахуванням наведених положень закону та ст. 12 КК України сторони кримінального провадження просили звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно з ч.1 ст. 18 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.

Стаття 19 КК України визначає, що осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, ст. 49 КК України передбачає підстави для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Враховуючи, що до суду надійшло кримінальне провадження щодо вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 190 КК України, із клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру щодо нього як до особи, яка під час вчинення цього діяння перебувала в стані неосудності, то останній не є суб`єктом кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 190 КК України, а тому не може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК.

Керуючись ст.ст. 284, 286, 314, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0005691 від 16.09.2016 відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 190 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали 29.08.2024 року о 14-00 год.

Суддя: ОСОБА_1