Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/6546/24
Провадження № 1-кп/490/830/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2024 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, здобув середню спеціальну освіту, є одруженим, має доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходе військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 у військовому званні «солдат» на посаді водія зенітно-кулеметного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився,

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ), від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), від 07 листопада 2022 року № 757/2022 (затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738 - ІХ), від 06 лютого 2023 року № 58/2023 (затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ), від 01 травня 2023 року (затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ), від 26 липня 2023 року № 451/2023 (затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ), від 06 листопада 2023 року № 734/2023 (затвердженим Законом України від 07 листопада 2023 року № 3429-IX), від 05 лютого 2024 року № 49/2024 (затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-ІХ), від 06 травня 2024 року № 271/2024 (затвердженим Законом України від 08 травня 2024 року № 3684-ІХ)/ з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу в Україні безперервно діє військовий стан.

З 24 лютого 2022 року ОСОБА_4 проходе військову службу за мобілізацією на особливий період у військовому званні «солдат».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 236 від 03 листопада 2022 року його було зараховано до списків особового складу цієї військової частини, поставлено на всі види грошового забезпечення та призначено на посаду водія зенітно-кулеметного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки.

Проте 04 листопада 2022 року він не з`явився на службу без поважних причин та був відсутнім за місцем служби до 14 грудня 2022 року.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України - як нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, вчинене в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Під час судового розгляду справи обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав.

Зазначив, що до 04 листопада 2022 року мав з`явитись до військової частини, проте був «хворим» та з`явитись не зміг.

В подальшому ж він відчував сором за свою поведінку, через що до розташування військової частини не повертався.

Проте, станом на 14 грудня 2022 року вирішив, що має проходити військову службу, через що звернувся до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, де йому роз`яснили, що він має звернутись до правоохоронних органів. Тоді він повідомив правоохоронним органам про себе, як про військовослужбовця.

Обвинувачений також вказував, що у содіяному кається, бажає продовжити службу та захищати свою Батьківщину.

Оскільки обставини та причини відсутності обвинуваченого за місцем служби протягом періоду з 04 листопада 2022 року по 14 грудня 2022 року сторонами кримінального провадження не оспорюються, суд, керуючись приписами частини 3 статті 349 КПК України, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого, визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо цих обставин.

З урахуванням наведеного суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні злочину за встановлених судом обставинами доведеною.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

І……Ту обставину, що обвинувачений добровільно з`явився до правоохоронних органів та у розшуку не перебував, суд розцінює, як його з`явлення із зізнанням.

Факт його явки з зізнанням суд на підставі пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального Кодексу України розцінює, як обставину, що пом`якшує його покарання.

ІІ……Далі, в обвинувальному акті органи досудового розслідування та публічне обвинувачення зазначили, як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, активне сприяння ним у розкритті злочину.

Відомостей на спростування наявності цієї обставини матеріали кримінального провадження не містять.

За такого під час ухвалення вироку суд, керуючись приписами пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального Кодексу України враховує цю обставину, як таку, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

ІІІ……В обвинувальному акті органи досудового розслідування та публічне обвинувачення зазначили, як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, також його щире каяття.

Оцінюючи цю обставину, суд враховує таке.

1. Верховний Суд у своїй послідовній практиці сформулював правову позицію, відповідно до якої

щире каяття "передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження"

/див, окрім іншого, постанову від 15 листопада 2021 року у справі № 199/6365/19/

2. З огляду на ці дороговкази суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відзначає таке.

2.1. Обвинувачений під час судового розгляду висловив жаль із приводу скоєного та демонстрував поведінку, яка вказує про те, що свого вчинку він щиро соромиться.

2.2. Враховує суд також те, що наслідком протиправної поведінки обвинуваченого є само по собі порушення встановленого порядку несення військової служби.

За такого єдиною дією, щодо виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації може бути лише відповідне ставлення винного до скоєного а також бажання повернутись до військової служби та бажання виконувати свій військовий обов`язок.

З огляду на таке суд повторює, що таке ставлення ОСОБА_4 , як доведено вище, було повною мірою продемонстрованим, та таке знайшло своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи наведене, суд на підставі пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального Кодексу України враховує щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_4

ІV……Суд також враховує дороговкази, що містяться у Постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 297/562/17, відповідно до яких

що щире каяття як таке, характеризує суб`єктивне ставлення винного до вчиненого злочину, яке полягає в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію, що склалася.

При наявності щирого каяття особи не обов`язковим має бути активне сприяння у розкритті злочину. Активне сприяння розкриттю злочину є окремою обставиною, що пом`якшує покарання п. 1 ч. 1 ст. 66 КК.

Тобто, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 66 КК обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину є альтернативними, незалежними та можуть існувати відокремлено одна від одної.

З огляду на ці дороговкази суд відзначає, що за обставинами цього кримінального провадження є наявними три обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, під час здійснення цього кримінального провадження не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 4 статті 407 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують його відповідальність, а також особу винного.

В зв`язку із цим суд враховує таке.

1. Оцінюючи ступень тяжкості злочину, що був вчинений ОСОБА_4 , суд враховує, що відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України цей злочин є тяжким.

1.1. Разом із цим, сутність вчиненого ним злочину вочевидь полягала ні в тому, що він бажав ухилитись від проходження служби, але лише у тому, що він на певному етапі вирішив знехтувати частиною своїх обов`язків по службі.

Таке свідчать про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 правопорушення.

1.2. Далі, суд враховує, що період відсутності обвинуваченого на службі є нетривалим, що також знижує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 правопорушення.

2. Оцінюючи відомості про особу винного, суд враховує, що ОСОБА_4 на обліках в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем служби, не зважаючи на вчинене ним правопорушення, характеризується виключно позитивно, має державні відзнаки за участь у бойових діях.

Оцінюючи наведені обставини, суд вважає доведеним, що в цьому випадку вчинений обвинуваченим злочин лише через певний збіг обставин.

Визначення виду та міри покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, окрім наведених вище обставин, враховує таке.

Відповідно до статті 3 Дисциплінарного Статуту Збройних Силу України військова дисципліна досягається не шляхом застосування кари та залякування військовослужбовців, але шляхом поєднання, зокрема повсякденної вимогливості командирів і начальників до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу, їх справедливого ставлення до підлеглих.

Та в цьому випадку виявом справедливості є питання відповідності засобів репресії вчиненому правопорушенню; категорія справедливості передбачає, що покарання за правопорушення повинно бути домірним вчиненому.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні № 15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини

З урахуванням цих дороговказів суд, стосовно обставин цього кримінального провадження, зазначає наступне.

1. Частина 5 статті 407 Кримінального Кодексу України передбачає один вид основного покарання - позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

2. Але наведені вище обставини у їх сукупності, а саме

-встановлені вище відомості про ступінь тяжкості вчиненого ним злочину;

-встановлені вище відомості про його особу

-наявність встановлених судом обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , які у сукупності вказують про те, що він свій вчинок щиро засуджує та бажає виправити ситуацію та продовжити проходити службу у лавах Збройних Сил України

свідчать про істотне зниження суспільної небезпеки особи обвинуваченого та вчиненого ним злочину.

У своїй сукупності ці обставини дозволяють на підставі частини 1 статті 69 Кримінального Кодексу України /в редакції Закону України № 1576-ІХ від 29 червня 2021 року, що діяла на момент вчинення злочину/ призначити ОСОБА_4 основне покарання у розмірі, що є меншим від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 5 статті 407 Кримінального Кодексу України.

Отже, обвинуваченому слід призначити основне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

Порядок застосування покарання.

Як зазначалось вище, наразі обвинувачений бажає проходити військову службу; його ставлення до скоєного доводить, що до виконання своїх обов`язків він ставитиметься сумлінно.

З урахуванням наведеного суд вважає, що в інтересах захисту Національної безпеки України на підставі статті 58 Кримінального Кодексу України призначене ОСОБА_4 покарання слід замінити покаранням у вигляді службових обмежень для військовослужбовців строком на 2 роки з відрахуванням 20% його грошового забезпечення в дохід держави.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов в межах цього кримінального провадження не заявлявся.

Керуючись статтями 368, 373-374 Кримінального Процесуального Кодексу України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 Кримінального Кодексу України у вигляді позбавлення волі строком на 02 роки.

На підставі статті 58 Кримінального Кодексу України замінити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі покаранням у вигляді службових обмежень для військовослужбовців строком на 02 /два/ роки з відрахуванням в дохід держави 20% його грошового забезпечення.

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_8 =

12.08.2024