Справа № 308/6986/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,за участі прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції, в залі суду в м. Ужгород клопотання представника власника майна ОСОБА_4 ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000035 від 17 квітня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Представник власника майна ОСОБА_4 ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України, накладеного на підставі ухвали слідчого судді від 09 липня 2024 року у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 17 квітня 2024 року, а саме на мобільний телефон марки «SAMSUNG», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 у якому наявні картки мобільного зв`язку НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який було упаковано до спец. пакету НПУ PSР1519638, ноутбук марки "Lenovo" S/N, 82C30027RA, який було упаковано до спец. пакету WAR15434614.

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що 17 червня 2024 року на підставі Ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 червня 2024 року по справі № 308/6986/24, службовими особами СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проведено слідчу (розшукову) дію обшук житлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке є власністю ОСОБА_4 . В ході обшуку було виявлено та вилучено майно, яке належить ОСОБА_4 , на праві особистої приватної власності, а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 у якому наявні картки мобільного зв`язку НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який було упаковано до спец. пакету НПУ PSР1519638 та ноутбук марки "Lenovo" S/N, 82C30027RA, який було упаковано до спец. пакету WAR15434614.

Зазначає, що 09.07.2024 року за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду було накладено арешт, на вищезазначене майно, що належить ОСОБА_4 .

Зазначає, що 08 серпня 2024 року адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням, в якому просить скасувати арешт особистої приватної власності, а саме: мобільного телефону марки «SAMSUNG», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 у якому наявні картки мобільного зв`язку НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який було упаковано до спец. пакету НПУ PSР1519638, арештованого в межах кримінального провадження № 0000035 від 17 квітня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в справі № 308/6986/24 (провадження 1-кс/308/3596/24). 12 серпня 2024 року слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 розглянула клопотання адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту та постановила ухвалу (справа № 308/12818/24 1- кс/308/4750/24) в мотивувальній частині якої зазначила, що до клопотання не додано жодних документів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження арештованим майном ОСОБА_4 , у зв`язку із чим клопотання про скасування арешту майна підлягає поверненню особі, яка його подала. Станом на сьогодні існують докази, які підтверджують,що ОСОБА_4 є власницею вилученого мобільного телефону марки «SAMSUNG», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 у якому наявні картки мобільного зв`язку НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , а саме - Фіскальнй чек № bzxKmlQLP0A від 16.05.2024 року - Коробка від телефону Galaxy A55 5G.

Заявник вказує, що слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_7 розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження №0000035, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3,4 ст. 190 КК України, відмовив у задоволенні, оскільки спецпакети НПУ PSP1519638 та WAR15434614 в порядку п. 3 ч. 2 ст. 40, ст. 41 КПК України за доручення слідчого передано для проведення огляду вилучених речей та документів до УКР ГУНП в Закарпатській області, відповідь на відповідне доручення з оперативного підрозділу до органу досудового розслідування на даний час не надійшла. Разом з тим,було вказано, що потреба у збереженні вказаного майна як речового доказу продовжує існувати, адже проведення слідчих дій щодо нього не завершено.

11.09.2024 року стороною захисту ОСОБА_5 було направлено адвокатський запит до Начальника УКР ГУНП в Закарпатській області, де Адвокат просив надати інформацію щодо виконання та перебування у виконанні доручення з вих. №10393/106/25/1/1-2024 від 29.08.2024 заступника начальника СВ Ужгородськог РУП ГУНП в Закарпатській області. У відповіді на адвокатський запит, було вказано, що 19.09.2024 року дане доручення знаходиться на стадії виконання, та у найкоротші терміни, вмотивована відповідь разом з матеріалами, отриманими під час виконання доручення та об`єктами дослідження, будуть направленні до СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

З огляду на вищевикладене, заявник вважає, що станом на 06.11.2024 орган досудового розслідування мав отримати матеріали виконаного доручення разом із речовими доказами, тому необхідність подальшого арешту особистої приватної власності майна ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 у якому наявні картки мобільного зв`язку НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який було упаковано до спец. пакету НПУ PSР1519638 та ноутбук марки "Lenovo" S/N, 82C30027RA, який було упаковано до спец. пакету WAR15434614 відпала, та арешт такого майна позбавляє її законної можливості реалізовувати право володіння користування та розпорядження своєю власністю, що є грубим порушенням ст. 41 Конституції України та загальних засад кримінального провадження, що визначені у статті 7 КПК України, а тому просить скасувати арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 у якому наявні картки мобільного зв`язку НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який було упаковано до спец. пакету НПУ PSР1519638, ноутбук марки "Lenovo" S/N, 82C30027RA, який було упаковано до спец. пакету WAR15434614 арештованого в межах кримінального провадження № 0000035 від 17 квітня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в справі № 308/6986/24 (провадження 1-кс/308/3596/24).

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Представник власника майна ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав викладених у ньому. Надав пояснення аналогічні викладеним в клопотанні . Зазначив, що на даний час відпала потреба у накладенні арешту на майно, власник не може розпоряджатися своїм майном у повній мірі.

З огляду на викладене просив слідчого суддю задовольнити клопотання та скасувати арешт майна.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив. Зазначив, що вилучене майно визнано речовим доказом, на даний час органом досудового розслідування проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні. Вказав, що інформація наявна на арештованих пристроях на даний час знаходиться на опрацюванні у відповідних спеціалістів. Просив відмовити у задоволенні даного клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, представник власника майна ОСОБА_4 ОСОБА_5 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного.

Як встановлено ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду у справі №308/6986/24 від 09.07.2024 накладено арешт на: 49 державних актів на право власності на земельну ділянку різних серій, які було упаковано до спец. пакету НПУ EXPT0210695; технічну документаці. із землеустрою щодо складення документів що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_8 в АДРЕСА_2 та на гр. ОСОБА_9 в АДРЕСА_3 , чорнові записи на 51 арк., інші документи та копії на 60 арк., які було упаковано до спец. пакету НПУ PSP3061379; 18 витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, які було упаковано до спец. пакету НПУ WAR1534614; мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 у якому наявні картки мобільного зв`язку НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який було упаковано до спец. пакету НПУ PSP1519638; ноутбук марки «Lenovo», S/N НОМЕР_5 , який було упаковано до спец. пакету НПУ WAR1534615 - шляхом тимчасового обмеження права на відчуження, розпорядження та користування.

Обґрунтованість зазначеного арешту судом не перевіряється.

Підставою накладення арешту на нерухоме майно, судом було існування сукупності розумних підозр вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Метою накладення арешту на це майно, слідчим суддею було забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.

Представник власника майна ОСОБА_5 був присутній під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно.

Положеннями КПК України арешт майна визначений як один із заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення його дієвості.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.

Порядок скасування арешту майна встановлюється нормами ст. 174 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Нормами ч.1 ст. 174 КПК України передбачено дві взаємовиключні підстави скасування арешту майна слідчим суддею - це необґрунтованість накладення арешту або якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба .

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання про накладення арешту, погодився з доводами прокурора, задовольнивши його.

Обов`язок доказування обставин, на які посилається заявник, покладається саме на нього.

Також слід звернути увагу на те, що при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Заявник як підставу для скасування арешту майна зазначає, що необхідність подальшого арешту майна ОСОБА_4 арештованого ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду відпала.

Заявником не додано до матеріалів клопотання та не доведено в судовому засіданні тих обставин, що мета накладення арешту на даний час досягнута, всі слідчі дії з арештованим майном проведені, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час не відпала потреба в застосуванні арешту, який накладено було обґрунтовано, будь - яких обставин, які б не були відомі під час вирішення питання про накладення арешту не встановлено.

Заявником не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, не наведено доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність.

Також заявником не додано до матеріалів справи доказів того, що мета накладення арешту на даний час досягнута, всі експертизи та слідчі дії з арештованим майном проведені , а відтак слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час не відпала потреба в застосуванні арешту, який накладено було обґрунтовано, будь - яких обставин, які б не були відомі під час вирішення питання про накладення арешту не встановлено.

Таким чином, наявні у розпорядженні слідчого судді матеріали свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Крім цього, як встановлено слідчим суддею арешт було накладено з метою збереження речових доказів. Слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника ( володільця) майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Як вбачається з матеріалів доданих до клопотання, доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 09 липня 2024 року, що дає слідчому судді підстави дійти висновку що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала.

Також слід звернути увагу на те, що при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що тимчасове накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження за вищевказаних фактичних обставин є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження, з урахуванням чого слідчий суддя погоджується з висновком, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_4 ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000035 від 17 квітня 2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_4 ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000035 від 17 квітня 2024 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата оголошення повного тексту ухвали 29.11.2024 року о 08 год. 35 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1