Справа № 465/5504/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/997/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 16 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

встановила:

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 16 вересня 2024 року ОСОБА_7 , обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000214 від 10.04.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України, а кримінальне провадження відносного нього закрито відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні №0000214 від 10.04.2024, у вигляді вартості проведеної експертизи в сумі 1514 грн. 56 коп., ухвалено прийняти за рахунок держави.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно ухвали суду ОСОБА_7 у невстановлений час, перебуваючи у АДРЕСА_1 помітив на землі один згорток з ізоляційної стрічки білого кольору в якому знаходився прозорий зіп пакет із вмістом кристалічної речовини рожевого кольору та підняв його, чим незаконно придбав (знайшов шляхом привласнення знайденого), у якому згідно висновку експерта міститься психотропна речовина, - амфетамін - в кількості 0,4808 грама.

У подальшому 10.04.2024 близько 11:53 перебуваючи по АДРЕСА_1 , був виявлений працівниками Національної поліції України, які здійснювали опрацювання території Франківського району м. Львова з метою недопущення вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, після чого на місце події викликано слідчо-оперативну групу ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, яким ОСОБА_7 , добровільно видав вище вказану психотропну речовину.

Вищевказані дії ОСОБА_7 , кваліфіковано, як вчинення ним кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, з чим суд погоджується.

На вказану ухвалу суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити цю ухвалу, виключити із судового рішення покликання на те, що судові витрати у кримінальному провадженні №0000214 від 10.04.2024, у вигляді вартості проведеної експертизи в сумі 1514 грн. 56 коп., прийняти за рахунок держави та стягнути ці витрати із обвинуваченого ОСОБА_7 .

На підтримку своїх апеляційних вимог прокурор покликається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Звертає увагу на положення ст.ст.118, 126 КПК України та зазначає, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрито на підставі ст.45 КК України та звільнено обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.

Наголошує, що нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак в силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду у більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження, і у випадку згоди особи на завершення кримінального провадження у такій формі всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодовувати саме вона.

При апеляційному розгляді справи прокурор підтримав подану апеляційну скаргу, з наведених у ній мотивів, та просив таку задоволити.

Заслухавши доповідача, пояснення прокура на підтримання апеляційних вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки місцевого суду про звільнення ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України та закриття кримінального провадження відносного нього на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, в апеляційній скарзі не оспорюються і судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Перевіривши апеляційні доводи прокурора щодо необхідності зміни оскаржуваної ухвали у частині вирішення місцевим судом питання процесуальних витрат, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, згідно з ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч.1 ст.118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Як було вище зазначено, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 закрито на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Водночас, як убачається з матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції при постановленні ухвали від 16.09.2024 у порушення вимог ст.126 КПК України прийняв рішення про віднесення процесуальних витрат за проведену експертизу в сумі 1514, 56 грн. за рахунок держави, хоча ці витрати підлягли стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 .

Недотримання судом норм ст.126 КПК України є істотними порушеннями кримінального процесуального закону, які перешкодили суду прийняти законне, обґрунтоване рішення в частині відшкодування процесуальних витрат.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими, підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає зміні у частині вирішення місцевим судом питання процесуальних витрат, відшкодування яких слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 16 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 змінити у частині вирішення питання процесуальних витрат.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп. процесуальних витрат у кримінальному провадженні № 0000214 від 10.04.2024 за проведення експертизи.

У решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції шляхом подання касаційної скарги на протязі трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: