н/п 1-кс/766/5521/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2024 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суд Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

володільця майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000652 від 09.05.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

22.07.2024 року прокурор звернувся до слідчого суддів з клопотанням, якому він просив: поновити пропущений із поважних причин строк.

Винести ухвалу про накладення арешту на тимчасово вилучені в ході огляду місця подій 14.07.2024, в період часу з 18:48 по 19:09 год., за адресою: АДРЕСА_1 :

- транспортний засіб марки ВАЗ 21033 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який було поміщено до штраф майданчику за адресою АДРЕСА_2 ;

- три ключі від транспортного засобу марки ВАЗ 21033 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , які поміщено до паперового конверту з підписами учасників та понятих.

Розгляд клопотання здійснити без присутності володільців тимчасово вилученого майна.

Клопотання мотивовано тим, що Слідчим відділенням ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000652 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, 14.07.2024 року до ВП № 2 ХРУП ГУНП Херсонської області надійшло повідомлення від працівника поліції ОСОБА_5 , про те, що 14.07.2024 року о 14:45 годині за адресою: АДРЕСА_3 був зупинений транспортний засіб ВАЗ 21033 днз. 854 ХК під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому знаходився чорний метал та інше майно. ОСОБА_4 , пояснив, що вище вказане він викрав з території підприємства МПП « БИГ».

14.07.2024, в період часу з 18:48 по 19:09 год, було проведено огляд місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , за участі ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проведення якого було виявлено та вилучено:

- транспортний засіб марки ВАЗ 21033 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , праві передні двері опечатані пломбою NPU-0163311, праві задні двері пломбою NPU-0163310, також з правої сторони капоту пломбою NPU-0163312 з лівої сторони капоту пломбою NPU-0163313, задні ліві двері пломбою NPU-0163308, передні ліві двері пломбою NPU-0163314, люк бензобаку опечатано пломбою NPU-0163309, також автомобіль опечатано контрольним талоном з підписами учасників та понятих, автомобіль було поміщено до штраф майданчику за адресою АДРЕСА_2 ;

- три ключі від транспортного засобу марки ВАЗ 21033 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , який поміщено до паперового конверту з підписами учасників та понятих.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу є ОСОБА_6 АДРЕСА_4 , а фактичним володільцем ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_5 .

Також у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,( НОМЕР_3 ) було відібрано пояснення в якому останній повідомив, що зазначений автомобіль він придбав у незнайомих йому осіб, які надали йому свідоцтво про реєстрацію, серії НОМЕР_2 та ключі від автомобіля. Тому фактичним володільцем транспортного засобу який був вилучений в ході огляду являється ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Вказані вилучені речі на підставі ч. 1 ст. 98 КПК України було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню, про що винесено мотивовану постанову.

На даний час у кримінальному провадженні, з метою встановлення обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення необхідно забезпечити збереження вилученого майна з метою використання вказаного тимчасово вилученого майна для забезпечення проведення ряду слідчих (розшукових) дій, в першу чергу огляду та судових експертиз, а тому виникла необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Таким чином, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, враховуючи, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно зберегло на собі сліди злочину та відповідає критеріям ст. 98 КПК України, задля проведення відповідних експертиз, необхідно накласти арешт на вилучене майно.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи наявність об`єктивних причин пропуску встановлених строків, виникла необхідність у їх поновленні для подачі та розгляду клопотання.

Зазначені в ухвалі слідчого судді недоліки було виправлено.

Прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Володілець майна пояснив, що під час коронавірусу придбав транспортний засіб марки ВАЗ 21033 з державним номерним знаком НОМЕР_4 ХК «по техпаспорту». 14.07.2024 року він разом з дітьми приїхав на силікатний завод відпочивати і під час відпочинку позбирав на території металобрухт та металеві вироби, які були там розкидані. Поклав все це в автомобіль та їхав, щоб здати на металобрухт. Просив не накладати арешт, оскільки автомобіль йому потрібен для пересування.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділенням ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000652 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, 14.07.2024 року до ВП № 2 ХРУП ГУНП Херсонської області надійшло повідомлення від працівника поліції ОСОБА_5 , про те, що 14.07.2024 року о 14:45 годині за адресою: м. Херсон провулок Сілікатний був зупинений транспортний засіб ВАЗ 21033 днз. 854 ХК під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому знаходився чорний метал та інше майно. ОСОБА_4 , пояснив, що вище вказане він викрав з території підприємства МПП « БИГ».

14.07.2024, в період часу з 18:48 по 19:09 год, було проведено огляд місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , за участі ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проведення якого було виявлено та вилучено:

- транспортний засіб марки ВАЗ 21033 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , праві передні двері опечатані пломбою NPU-0163311, праві задні двері пломбою NPU-0163310, також з правої сторони капоту пломбою NPU-0163312 з лівої сторони капоту пломбою NPU-0163313, задні ліві двері пломбою NPU-0163308, передні ліві двері пломбою NPU-0163314, люк бензобаку опечатано пломбою NPU-0163309, також автомобіль опечатано контрольним талоном з підписами учасників та понятих, автомобіль було поміщено до штраф майданчику за адресою АДРЕСА_2 ;

- три ключі від транспортного засобу марки ВАЗ 21033 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , який поміщено до паперового конверту з підписами учасників та понятих.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу є ОСОБА_6 АДРЕСА_4 , а фактичним володільцем ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_5 .

Також у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( НОМЕР_3 ) було відібрано пояснення в якому останній повідомив, що зазначений автомобіль він придбав у незнайомих йому осіб, які надали йому свідоцтво про реєстрацію, серії НОМЕР_2 та ключі від автомобіля. Тому фактичним володільцем транспортного засобу який був вилучений в ході огляду являється ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Вказані вилучені речі на підставі ч. 1 ст. 98 КПК України постановою слідчого від 15.07.2024 року було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню, про що винесено мотивовану постанову.

З огляду на викладене майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, є знаряддям злочину, а не накладення арешту може призвести до його знищення, псування, приховування, відчуження, тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме необхідність його збереження як речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони користування, розпоряджання ним та його відчуження.

Строки звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пропущені, оскільки таке клопотання було подане 15.07.2024 року, тобто на наступний день після вилучення майна, однак поверталося прокурору для усунення наявних у ньому недоліків, що підтверджується відповідною ухвалою.

Підстав для утримання та зберігання у слідчого оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та двох ключів від автомобіля слідчий суддя не вбачає. Так, можливо зробити копію з вказаного свідоцтва та достатньо лише одного ключа від транспортного засобу, щоб мати можливість відкрити останній та додатково оглянути.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, що перебувало у фактичному володінні ОСОБА_4 , шляхом заборони користування, розпоряджання вказаним майном та його відчуження, а саме на:

- транспортний засіб марки ВАЗ 21033 з державним номерним знаком НОМЕР_4 ХК;

- один ключ від транспортного засобу марки ВАЗ 21033 з державним номерним знаком НОМЕР_4 ХК.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1