КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, шляхом проведення відеоконференцзв`язку між Київським апеляційним судом та ДУ «Київський слідчий ізолятор», кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницького Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє:

- 07.12.2021 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 роки обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік, ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05.07.2022 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування призначеного покарання у виді 2 роки обмеження волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2023 року ОСОБА_6 визнано винним _________________________________________________________________

Справа №11-кп/824/2281/2024 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Категорія: ч. 4 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, приєднано невідбуте покарання за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2021 року, з врахуванням норм ч. 1 ст. 72 КК України, та за сукупністю вироків призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання щодо витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_6 , будучи неодноразово судимим, останній раз вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2021 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком два роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком один рік, ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2022 року покарання замінено на два роки обмеження волі, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив нові кримінальні правопорушення.

09 лютого 2022 року близько 21 години (точного часу не встановлено) у ОСОБА_6 , який проходив поблизу домоволодіння по АДРЕСА_2 та побачив відкриту вхідну хвіртку, виник умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, діючи повторно, ОСОБА_6 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, відкривши хвіртку, проник на територію домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , де через вхідні двері проник до господарського приміщення та таємно викрав електропилу марки «Grunhelm», модель GES 17-35B; акумуляторний шуруповерт марки «Dnipro-M», модель CD 121; електричний лобзик марки «Makita», модель 450WT та паяльник для поліпроніленових труб марки «WMT 20-32».

З викраденим майном ОСОБА_6 зник з місця вчинення кримінального правопорушення, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 3 180 грн. 60 коп.

20 липня 2022 року близько 13 години (точного часу не встановлено) ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , помітив велосипед зеленого кольору марки «Ардіс», модель «Славутич», що належить ОСОБА_9 . В цей час у нього виник умисел на його викрадення.

ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, в період запровадження в Україні воєнного стану, пошкодивши кодовий замок, яким був прикріплений велосипед зеленого кольору марки «Ардіс», модель «Славутич», та на даному велосипеді зник з місця вчинення кримінального правопорушення. Діями ОСОБА_6 була заподіяна потерпілому ОСОБА_9 майнова шкода на суму 3 668 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 05 вересня 2022 року близько 11 години 30 хвилин (точного часу не встановлено) ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_4 , побачив під під`їздом велосипед червоного кольору марки «Салют», що належить ОСОБА_10 . В цей час у нього виник умисел на його викрадення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, повторно, в період запровадження в Україні воєнного стану, шляхом вільного доступу, викрав велосипед червоного кольору марки «Салют» та зник з місця вчинення кримінального правопорушення. Своїми незаконним діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 2 400 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , вказуючи, що не погоджується з діями слідства через порушення всіх норм процесуального порядку, просить призначити йому менш суворе покарання.

Інші учасники судового провадження даний вирок не оскаржують.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який, підтримавши подану апеляційну скаргу, просив призначити йому менший термін покарання, а також заперечення прокурора проти її задоволення, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а тому висновки судупершої інстанції, за встановлених у вироку обставин, про доведеність винуватості ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення, що відповідає юридичній кваліфікації діяння ч. 3 ст. 185 КК України, та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, що відповідає юридичній кваліфікації діяння ч. 4 ст. 185 КК України, які є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та наведеними у вироку доказами в їх сукупності, які оцінені судом першої інстанції відповідно до положень ст. 94 КПК України, колегія суддів не переглядає, оскільки вони ніким із учасників судового провадження не оспорюються.

При цьому колегія суддів не встановила істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції дійти правильних висновків в цій частині.

Що стосується покарання, то, всупереч тверджень апелянта, міра покарання призначена ОСОБА_6 з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України.

Згідно з вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, включаючироль, яку виконувала особа, визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, її поведінку під час його вчинення та інші фактори, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку кримінального правопорушення та/або небезпечність винуватця. При виборі заходу примусу мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, як це слідує з мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції, відповідно до ст. 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий, не працює, а також те, що за висновком судово-психіатричного експерта № 321 від 19 жовтня 2022 року ОСОБА_6 на момент скоєння інкримінованих йому дій та на зараз на психічні захворювання не страждає та не страждав; міг і на зараз може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання наркотичних речовин, активна залежність. Потребує лікування на загальних підставах, та вчинив інкриміновані кримінальні правопорушення в період іспитового строку.

Також при цьому враховано судом і відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність призначити ОСОБА_6 покарання саме у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, так як його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливе без ізоляції від суспільства, при цьому визначивши йому таке покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, тобто у мінімальних розмірах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 185 та ч. 4 ст. 185 КК України, а за їх сукупністю, на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначив покарання у виді 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, приєднавши невідбуте покарання за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2021 року, за сукупністю вироків, призначив ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Будь-яких доводів на обґрунтування необхідності пом`якшення призначеного судом покарання в апеляційній скарзі обвинуваченого не наведено, не вказав він таких і під час апеляційного розгляду.

А відтак, призначене ОСОБА_6 покарання за своїм видом та розміром є справедливим, відповідає тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та його особі, і є необхідним для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та в повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 50, 65, 71 КК України, а тому з доводами обвинуваченого про суворість призначеного йому вироком суду першої інстанції покарання колегія суддів погодитись не може.

За викладеним вище, не маючи інших приводів та підстав для скасування чи зміни вироку, визнаючи його законним та обґрунтованим, колегія суддів вважає за необхідне залишити вирок суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

___________________ ____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3