Справа № 444/4489/24
Провадження № 1-кп/444/409/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження № 0000332, відомості про якевнесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2024 року

про обвинувачення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Боянець, Жовківського району, Львівської області, проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 , освіта середня, українець, громадянин України, одружений, має на утриманні 4 неповнолітніх дітей, інвалід ІІІ групи, не працює, не судимий, тел. , паспорт КС824046, ІПН НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 09.09.2024 близько 11 год. 30 хв., будучи визнаним винним постановою Жовківського районного суду Львівської області від 06.06.2024, яка набрала законної сили 18 червня 2024 року, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, та будучи визнаним постановою Сокальського районного суду Львівської області від 06.08.2024, яка набрала законної сили 19 серпня 2024 року, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5(п`ять) років, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаних постанов суду та будучи ознайомленим з ними, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, керував автомобілем марки Воцьваген Голь 2 реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись автодорогою сполученням с. Куличків - м. Великі Мости, поблизу м.Великі Мости Шептицького району Львівської області, був зупинений працівниками СРПП ВП №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області за порушення Правил дорожнього руху, а саме п.п. 2.3.в. та 9.2.6., які відносно нього винесли постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 та ч. 2 ст.122 КУпАП, та за порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідно працівниками СРПП ВП №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області щодо ОСОБА_3 було складено адміністративний протокол за ст. 130 ч. 2 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив умисне невиконання постанов суду, що набрали законної сили, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і пояснив, що все відповідає тому як зазначено в обвинувальному акті. Йому відомо було про постанови суду відносно яких він був позбавлений права керування т/з, однак не мав іншого водія, а терміново була необхідність у поїздці, а тому керував т/з.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням документів, що стосуються її особи.

При цьому обвинуваченій було роз`яснено наслідки ч. 3 ст. 349 КПК України у разі проведення судового розгляду у спрощеному порядку, з`ясовано в учасників, зокрема і в обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, його вина повністю та об`єктивно доведена доказами, які стороною обвинувачення та захисту не оспорюються та визнаються допустими та належними.

Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи сторони обвинувачення та захисту, суд приходить до висновку, що пред`явлене обвинувачення знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 полягає в тому, що він вчинив умисне невиконання постанови суду, що набрали законної сили, а тому кваліфікація таких дій за ч. 1 ст. 382 КК України є правильною.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, обставини справи та дані, що характеризують його особу, а саме те, що ОСОБА_3 не працює, раніше не судимий, автивно сприяв судовому розгляду, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, згідно з якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченій відсутні.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину та особу винного, який не працює, раніше не судимий, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, активно сприяв розкриттю правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України у виді мінімального штрафу.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Долю речових доказів належить вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 124, 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним та засудити

-за ч. 1 ст. 382 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Речові докази:

- диск із записом з нагрудних камер поліцейських, що знаходяться у прокурора в матеріалах кримінального провадження № 0000332 - залишити при матеріалах вказаного кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб з часу проголошення даного вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1