Справа № 627/908/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2024с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючої ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000299 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , який має повну загальну середню освіту, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

у с т а н о в и в :

24.02.2022 відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому не одноразово продовжувався, останнього разу 08.05.2024 на момент вчинення злочину відповідно до Указу Президента України № 271/2024 від 08.05.2024.

Встановлено, що 30.05.2024, близько 22 год 00 хв, більш точний час не встановлено, ОСОБА_5 прийшов до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , з метою вживання спиртних напоїв, в їхнє домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Останній побачивши, що вдома нікого немає, шляхом зривання навісного замку на вхідних дверях, проник до будинку . Після цього , ОСОБА_5 побачив, що в одній із кімнат знаходився зарядний пристрій ВС-15, електрична пила «Белорус МТЗ», повербанк «satoo» тa повербанк «ttec» і в цей час у останнього виник прямий умисел направлений на таємне викрадення вищезазначеного чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , з метою незаконного збагачення, за рахунок чужого майна, керуючись корисливим мотивом, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скористався зручними обставинами, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, протиправно, незаконно, таємно викрав : зарядний пристрій ВС-15 вартістю 866,94 грн , електричну пилу «Белорус МТЗ» вартістю 2701,86 грн, повербанк «satoo» вартістю 200,00 грн і повербанк «ttec» вартістю 315,40 грн та покинув місце вчинення злочину з викраденим, обернувши його в подальшому на свою користь і розпорядився ним за власним розсудом, внаслідок чого, завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду , згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 4576 від 11.06.2024 на загальну суму 4 084,20 грн.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування вчиненого ним діяння, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких йому пред`явлені обвинувачення. Пояснив про обставини справи, як викладено вище у вироку.

Потерпіла у судовому засіданні повідомила, що претензій до обвинуваченого не має, викрадене майно повернуте, проте просила суд призначити обвинуваченому суворе покарання, оскільки, на її думку, тільки так можливо попередити в подальшому, вчинення ним нових злочинів.

Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінального правопорушення, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого в обсязі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, повністю доведена і його дії необхідно кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Визначаючи міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 судом встановлено, що він осудний, раніше не судимий, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога КНП «Краснокутська центральна районна лікарня» Краснокутської селищної ради не перебуває, проживає на території Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, яка компрометуючими матеріалами відносно нього не володіє. Згідно службової характеристики , за місцем проходження служби , обвинувачений характеризується негативно.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Частиною 2 ст.50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу на те, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі , однак, враховуючи, що обвинувачений раніше не судимий, його щире каяття у вчиненому злочині, дачу обвинуваченим визнавальних показань, думку потерпілої , суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням.

На період іспитового строку суд покладає обов`язки на ОСОБА_5 , передбачені ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили , суд не вбачає.

По справі є витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 4576 від 13.06.2024в сумі 2 650,48 грн, які, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України , підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог п.5 ч.9 ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд

у х в а л и в :

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий термін тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи № 4576 від 13.06.2024в сумі 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) грн 48 коп, які перерахувати за наступними реквізитами: стягувач платежу: Держава, код доходів: 24060300, отримувач платежу: ГУК Харків обл/СТГ Краснокут/24060300, п/р: UA0020613, код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947, банк: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Речові докази:

-чотири недопалки цигарок та змив на ватну паличку з поверхні пляшки «SMEREKA», що знаходяться на зберіганні у камері схову СПД № 1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області - знищити.

-зарядний пристрій ВС-15 «organic assistant», електричну пилу «Белорус МТЗ», повербанк «satoo» і повербанк «ttec», що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 - залишити у потерпілої.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1