Провадження № 1-кс/127/6600/24
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

21 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_3 на постанову керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 26 квітня 2024 року про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків, в порядку ст. 308 КПК України, у кримінальному провадженні №0000228 від 26.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з даною скаргою, обгрунтовуючи її тим, що згідно з постановою керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 26 квітня 2024 року у задоволенні його скарги, яка 25.04.2024 зареєстрована у Вінницькій окружній прокуратурі Вінницької області за вх. №50-9999-24, на недотримання першим заступником керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 , прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 та старшим дізнавачем відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 розумних строків (в порядку ст. 308 КПК України), відмовлено. Вважає, що при винесенні вищезазначеної постанови прокурором не було дотримано вимог КПК України, розгляд скарги проводився однобічно, не перевірено всіх фактів та обставин викладених у скарзі, не надано їм правової оцінки і тому оскаржувана постанова є необгрунтованою.

Так, одним з доказів обгрунтування скарги надано копію ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2024 по справі №127/7924/24, якою скасовано постанову дізнавача від 07.02.2024 про відмову у задоволенні його заяви від 05.02.2024 про визнання його потерпілим, у якій судом встановлено, що протягом шести місяців, з часу внесення до ЄРДР за №0000228 відомостей за його заявою від 05.10.2023, дізнавачем не встановлено, чи є багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 одним і тим самим (єдиним) об`єктом нерухомого майна, та яка чинна адреса на даний час, і прокурором вищого рівня у оскаржуваній постанові не зазначено про те, що надавались письмові вказівки щодо вчинення процесуальних дій та процесуальних рішень, які зобов`язані вчинити прокурор ОСОБА_6 та дізнавач на встановлення вищезазначених обставин.

12 квітня 2024 року ним отримано лист №50-4395-23 від 05.04.2024 за підписом першого заступника керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 , у якому він стверджує, що скарга щодо недотримання розумних строків слідчим, прокурором в кримінальному провадженні №0000228 не підлягає задоволенню, оскільки в діях прокурора ОСОБА_6 , що забезпечує процесуальне керівництво, та в діях дізнавача відсутні факти недотримання розумних строків під час досудового розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні. Зазначений лист не є процесуальним документом та не може підмінити саме процесуальне рішення у вигляді постанови, а тому не є предметом оскарження у порядку п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Твердження керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 про те, що перший заступник керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 не є суб`єктом можливого порушення розумних строків, суперечить його ж твердженню, що він мав право оскаржити лист від 05.04.2024 про порушення розумних строків слідчому судді, та який засвідчено підписом першого заступника керівника Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_5 у порядку п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 просив скасувати оскаржувану постанову та зобов`язати керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 повторно розглянути його скаргу від 25.04.2024 на недотримання першим заступником керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 , прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 та старшим дізнавачем відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000228.

В судове засідання особа, яка подала скаргу, - ОСОБА_3 тричі не з`явився: 21.05.2024, 07.08.2024, 21.08.2024, про явку у судове засідання повідомлявся належним чином, останню повістку про виклик до суду на 21.08.2024 отримав 13.08.2024, про причини неявки суд не повідомив.

Прокурор Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, суду надала заяву про розгляд скарги у її відсутність, проти задоволення скарги заперечувала у зв"язку з її безпідставністю.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Разом з тим, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративне правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерела права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенства права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п. 41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. До того ж у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України» суд наголосив, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя насамперед покладається на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка сторони. Сторони самостійно повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ч. 1, ч. 4, ч. 5 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Таким чином, з огляду на те, що ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлений про явку до суду, в судові засідання неодноразово не з"являвся, не цікавився провадженням своєї справи, скаргу свою не підтримав, слідчий суддя вважає, що дані обставини мають оцінюватись як підстава для відмови в задоволенні його скарги.

Керуючись ст.ст. 22, 303, 307, 308, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 26 квітня 2024 року про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків, в порядку ст. 308 КПК України, у кримінальному провадженні №0000228 від 26.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України, -відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_8