Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1580/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2024м.Красилів

Слідчий суддя Красилівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на дії та бездіяльність уповноважених осіб відділення поліції №4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважених осіб Відділення поліції № 4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області внести заяву про вчинення злочину від 19.09.2024 (ЄО № 4556) до Єдиного реєстру досудових розслідувань та вчинити подальші дії згідно вимог КПК України.

Скарга мотивована тим, що 19.09.2024 він звернувся до слідчого відділу відділення поліції № 4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення злочину (ЄО № 4556 від 19.09.2024).

23.09.2024 в приміщенні ВнП № 4 скаржнику стало відомо, що заява про вчинення злочину від 19.09.2024 (ЄО № 4556) до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесена не була, оскільки уповноважені особи ВнП №4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області не наділені повноваженнями вносити такі відомості до ЄРДР.

В судове засідання скаржник не з`явився, однак у скарзі просив розглянути скаргу без його участі.

Представник ВнП №4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області в судове засідання також не з`явився, однак надав витребувані судом матеріали.

Згідно частини 3 статті 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Отже, за цими положеннями особа, яка подала скаргу або її захисник чи представник, має обов`язок приймати участь у розгляді скарги.

Разом з цим, КПК України не врегульовано питання щодо правових наслідків неявки цих осіб (зокрема, скаржника) для розгляду скарги.

Тому, на виконання положень частини 6 статті 9 КПК України (якими передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу) суд застосовує частину 3 статті 26 КПК України, якою передбачено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим кодексом.

Таким чином, незважаючи на неявку скаржника, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути по суті без його участі, та за відсутності представника ВнП №4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя встановив такі обставини.

ОСОБА_3 19.09.2024 звернувся до слідчого відділу відділення поліції № 4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення злочину (ЄО № 4556 від 19.09.2024).

У скарзі скаржник наводить відомості про події, які, за його твердженням, мали місце у лютому-квітні 2024 року (незаконне проникнення до його домоволодіння, незаконне вимагання від нього надання документів на право власності на майно, погроза пошкодження майна, пошкодження майна невідомими особами).

Скаржник зауважує, що у нього були реальні підстави побоюватися здійснення погроз, про що повідомив ОСОБА_4 , який називає себе керівник ВнП АДРЕСА_1 . Але Томчишиним не було вжито жодних заходів щодо забезпечення охорони прав і свобод людини та протидії злочинності.

Скаржник зазначає, що вищевказані систематичні злочини по відношенню до нього було вчинено за адресою: АДРЕСА_2 , а будівля з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розташована за адресою: АДРЕСА_2 , тобто, фактично, близько 15 м від місця вчинення злочинів, і всі вищезазначені злочинні дії відбувались в зоні видимості з будівлі, де перебувають особи, які називають себе співробітниками Національної поліції України, а також в присутності таких осіб, тому вважає, що ОСОБА_5 , відповідно до займаної посади, не могло не бути відомо про підготовку до вчинення таких злочинів.

Окрім цього, вказує, що жодна з осіб, причетних до вчинення по відношенню до нього протягом 2022-2024 рр. чисельних злочинів, про які повідомляв ОСОБА_5 , станом на 19.09.2024 не встановлена та не притягнута до відповідальності.

А тому скаржник має підозру, що ОСОБА_5 свідомо самоусунувся від виконання своїх службових обов`язків щодо забезпечення охорони прав і свобод людини та протидії злочинності і умисно використовує службове становище всупереч інтересам служби з метою одержання неправомірної вигоди для себе самого, для особи ОСОБА_6 , який називає себе директор Старокостянтинівського РЕМ AT «Хмельницькобленерго», та інших осіб, які входять до складу злочинної організації, про яку повідомляв орган досудового розслідування, підбурювачем в якій є особа ОСОБА_7 , організаторами є особи ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , а учасники якої з метою помсти за його громадянську позицію та громадську діяльність систематично чинять по відношенню до нього побої, насильство, погрожують вбивством, посягають на життя та життя членів родини, незаконно збирають та розголошують його конфіденційну інформацію та членів родини, порушують недоторканість його житла, викрадають майно, переслідують його та членів родини, чим намагаються примусити його відмовитись від будь-яких дій щодо захисту прав і свобод людини та забезпечення інтересів суспільства і держави, а також запобігання порушень Конституції та законів України.

Підсумовує, що особа ОСОБА_8 , який називає себе начальником ВнП №4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, через злісне невиконання своїх службових обов`язків щодо забезпечення охорони прав і свобод людини та протидії злочинності, що підтверджується вищезазначеними фактами, з метою одержання неправомірної вигоди для себе самого та інших осіб умисно використовує службове становище всупереч інтересам служби, а тому, ОСОБА_10 вчинено злочин, передбачений ст. 364 ККУ.

Скаржник вказує, що 23.09.2024 близько 10 год 30 хв в приміщенні ВнП № 4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області за адресою: АДРЕСА_2 , від особи ОСОБА_11 , який назвався начальником слідчого відділу ВнП №4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, йому стало відомо, що відомості по його заяві про вчинення злочину від 19.09.2024 (ЄО №4556) до ЄРДР внесені не були, оскільки, уповноважені особи ВнП № 4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області не наділені повноваженнями вносити такі відомості до ЄРДР.

Ухвалою суду від 25.09.2024 витребувано у ВнП №4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області матеріали по заяві ОСОБА_3 від 19.09.2024 (ЄО №4556) про вчинення кримінального правопорушення.

На виконання ухвали суду надіслано копії матеріалів перевірки по ЄО 4556 від 19.09.2024, із такими додатками:

1. Копія заяви ОСОБА_3 по ЄО 4556 на 1 аркуші

2. Копія супровідного листа на ДБР на 1 аркуші

3. Копія повідомлення ОСОБА_3 на 1 аркуші

Зокрема, лист на адресу директора ТУ ДБР в м. Хмельницькому містить твердження про направлення матеріалів, зареєстрованих в ІПНП ЄО ВнП №4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області №4556 від 19.09.2024, за зверненням ОСОБА_3 , жителя м. Красилів, щодо вчинення на його думку окремими посадовими особами ВнП №4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області кримінального правопорушення, для прийняття рішення згідно чинного законодавства. Водночас, у матеріалах відсутні докази направлення як повідомлення скаржнику, так і супровідного листа - органу ДБР.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, слідчий суддя звертає увагу на таке.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Суд зазначає, що вирішальним чинником для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення.

Так, за вимогами ч.5 ст.214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Поряд з цим, слідчий суддя зауважує, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Слідчий суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

Стаття 364 КК України встановлює кримінальну відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Однак у спірному випадку твердження скаржника про вчинення начальником ВнП №4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області кримінального правопорушення має занадто узагальнений, абстрактний характер (зокрема, скаржник стверджує, що «злочинні дії відбувались в зоні видимості з будівлі, де перебувають особи, які називають себе співробітниками Національної поліції України... тому Томчишину, відповідно до займаної посади, не могло не бути відомо про підготовку до вчинення таких злочинів…»).

Доводи скаржника ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин, та не містять конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, які б давали підстави для кваліфікації дій за відповідною статтею Кримінального кодексу України (зокрема, скаржник вказує, що «… ОСОБА_8 , який називає себе начальником ВнП №4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, через злісне невиконання своїх службових обов`язків щодо забезпечення охорони прав і свобод людини та протидії злочинності… з метою одержання неправомірної вигоди для себе самого та інших осіб умисно використовує службове становище всупереч інтересам служби...»).

Доводи заяви про вчинення кримінального правопорушення є припущеннями, не заснованими на фактичних даних.

Відомостей про те, що начальник ВнП №4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області використав службове становище всупереч інтересам служби з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої особи, заява про вчинення кримінального правопорушення не містить.

Натомість, самих лише припущень про можливе вчинення кримінального правопорушення, викладених у заяві, недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що після внесення відомостей до ЄРДР органом досудового розслідування мають проводитись слідчі дії, необхідні для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, які передбачають обов`язкове втручання в права та свободи особи у тій чи іншій мірі. Водночас, здійснення такого на основі припущень, без наявності об`єктивних даних, які б вказували на чинення кримінального правопорушення, є недопустимим.

З огляду на наведене, обставини, викладені в заяві, не потребують перевірки засобами, визначеними нормами КПК України.

У зв`язку з зазначеним слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 303 - 307 КПК України,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 26 вересня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1