Справа № 509/5903/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником - прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000538 від 08.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Овідіополь, українця за національністю, громадянина України, з неповною середньою освітою, який не має на утриманні малолітніх дітей, офіційно працевлаштованого в АТ «Одеса Газ» Овідіопольської УЕГГ на посаді слюсаря ЕРПГ-3-го розряду, що зареєстрований за фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статі 89 КК України, вважається таким що раніше не судимий,

підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділенням відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000538 від 08.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В відповідності до наданого клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 07.10.2024 приблизно о 21 годині 40 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 спільно з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким останній вживав спиртні напої, під час вживання яких, між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , виникла сварка, яка переросла у бійку, в ході якої на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, у ОСОБА_5 , виник протиправний умисел направлений на умисне заподіяння смерті ОСОБА_8 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні кухні вказаного домоволодіння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_8 , бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, почав наносити численні удари кінцівками, а саме: кулаками рук та ногами по тулубу та голові ОСОБА_8 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді множинних переломів ребер та розриву печінки, від яких останній помер.

Тоді ОСОБА_5 , усвідомлюючи свої дії, перетащив тіло ОСОБА_8 , до гаражного приміщення, вказаного домоволодіння, де за допомогою невстановленої речовини намагався підпалити тіло останнього.

Після чого ОСОБА_5 , маючи фізичну перевагу над ОСОБА_8 , виволік останнього з території свого домоволодіння, та переніс тіло потерпілого до будинку АДРЕСА_2 , де залишив його.

08.10.2024 за наявності достатніх підстав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку статті 208 КПК України.

09.10.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 , із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Підозра відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, на теперішній час, підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 08.10.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено тіло ОСОБА_8 , з тілесними ушкодженнями; протоколом огляду місця події від 08.10.2024 за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено речові докази по кримінальному провадженню; актом застосування службової собаки № 7499 від 08.10.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , від 08.10.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , від 08.10.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , від 08.10.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , від 08.10.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , від 08.10.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , від 08.10.2024; іншими матеріалами кримінального провадження, які додані до клопотання про обрання запобіжного заходу.

Відповідно ч.6 ст.12 КК України, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч.1 ст.115 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В відповідності з вимогами ч.1 ст. 177 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які дають підстави вважати про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що також унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу під час досудового розслідування, а саме: п.1 ч.1 ст.177 КПК України: ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування, так як він усвідомлює інкримінований йому злочин, так як він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме в зв`язку з тим, що на даний час триває досудове розслідування, в подальшому може виникнути необхідність у винайдені будь-яких речей, які ще невідомі слідству, а ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може їх знищити чи сховати; п.3 ч.1 ст.177 КПК України: ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків, адже знає їх анкетні дані, із копій матеріалів отриманих до клопотання вже знає місця їх мешкання та інших учасників, що дає змогу вчинювати незаконний вплив на учасників процесу, перебуваючи на волі; п.4 ч.1 ст.177 КПК України: ОСОБА_5 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу; п.5 ч.1 ст.177 КПК України: ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення. Також за наявною військовою агресією з боку росії проти України, суттєво обмежують можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршується криміногенна обстановка. Вказаний ризик підтверджує те, що теперішня криміногенна обстановка в Україні може схилити особу до нового злочину.

Відповідно положень п.1 ч. 4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, беручи до уваги те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яких законом передбачена максимальна відповідальність у вигляді виді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а також те що підозрюваний може переховуватись від слідства, незаконно впливати на свідків та інших учасників процесу, у цьому ж провадженні, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий вважає, що підстави обрання виключного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 є цілком обґрунтованими.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, вважаючи підозру необґрунтованою, та просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора захисника та підозрюваного, дослідивши додані до клопотання докази, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно ч.6 ст.12 КК України, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч.1 ст.115 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.9 Конституції України міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011, Суд зазначив (п.175 справи),що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того, обрання виключного запобіжного заходу вигляді тримання під вартою підозрюваного не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка 11.09.1997 набрала чинності для України (пункт «с» частини 1 статті 5 Конвенції).

Вирішуючи питання доцільності запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання «є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летелье проти Франції» вказано, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, підстави обрання виключного запобіжного заходу підозрюваному є цілком обґрунтованими, а застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а також те що підозрюваний може переховуватись від слідства, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших учасників процесу, у цьому ж провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, неможливо запобігти ризикам передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та такий захід, з урахуванням особи підозрюваного, відповідає суспільним інтересам.

Також, суд вважає можливим не визначати розмір застави з підстав, передбачених ч.4 ст.183 КПК України, так як ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в скоєні тяжкого кримінального правопорушення з застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 197, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником - прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000538 від 08.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , задовольнити.

В задоволені клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , відмовити.

Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ Одеський Слідчий Ізолятор строком до 14 години 00 хвилин 07.12.2024 року, без встановлення застави.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 днів і обчислюється з моменту затримання підозрюваного, а саме, з 14 години 00 хвилин 08.10.2024 року, і діє до 14 години 00 хвилин 07.12.2024 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 07.12.2024 року о 14.00 год.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського Апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 14.10.2024 р. о 09.10.

Слідчий суддя ОСОБА_1