Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2869/24
Провадження № 1-кс/935/704/24
У Х В А Л А

Іменем України

17 жовтня 2024 року м.Коростишів

Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному 13.10.2024 року до ЄРДР № 0000486 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна,

У С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Житомирського РУП ГУПН в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному 13.10.2024 року до ЄРДР № 0000486 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна у виді заборони права на відчуження, розпорядження та користування на транспортний засіб - автомобіль марки KIA моделі RIO р.н. НОМЕР_1 , з метою їх збереження та необхідністю проведення судових експертиз.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що 12.10.2024 близько 16:40 год. водій автомобіля марки KIA моделі RIO р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , рухаючись по автодорозі між селами Квітневе та село Красилівка в Коростишівській ТГ Житомирського району Житомирської області, у напрямку с.Красилівка, виїхала за межі дороги в лівий кювет, де автомобіль марки KIA моделі RIO р.н. НОМЕР_1 зупинився контактуючи з деревом.

Внаслідок вказаної ДТП ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження та загинула на місці пригоди.

12.10.2024 у період часу з 17:05 год. по 18:30 год. проведено огляд місця дорожньо- транспортної пригоди під час якого вилучено автомобіль марки KIA моделі RIO р.н. НОМЕР_1 .

Відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000486 від 13 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Автомобіль марки KIA моделі RIO р.н. НОМЕР_1 , який вилучений під час проведення огляду місця події визнано речовим доказом.

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником автомобіля марки KIA моделі RIO р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , та перебуває у користуванні ОСОБА_5

Автомобіль марки KIA моделі RIO р.н. НОМЕР_1 є речовим доказом у кримінальному правопорушенні, містить відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У зв`язку із вищевикладеним в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб, а саме: автомобіль марки KIA моделі RIO р.н. НОМЕР_1 , який має механічні пошкодження, отримані внаслідок вищевказаної події з метою їх збереження та необхідністю проведення судових експертиз, а тому слідчий звернувсь з клопотанням про арешт майна.

У судове засідання слідчий не з`явилась, про розгляд клопотання повідомлена належним чином. До суду надійшла заява слідчого ОСОБА_6 , відповідно до якої просить здійснювати розгляд клопотання у її відсутність. Зазначила, що на час розгляду клопотання автомобіль марки KIA моделі RIO р.н. НОМЕР_1 оглянуто експертом. Всі необхідні слідчі дії з автомобілем марки KIA моделі RIO р.н. НОМЕР_1 проведені.

В судове засідання володілець автомобіля марки KIA моделі RIO р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 не з`явивсь, про розгляд клопотання повідомлений належним чином. До суду, подав заяву відповідно до якої, просить здійснювати розгляд клопотання у його відсутність, щодо накладення арешту на автомобіль в частині відчуження та розпорядження даним ТЗ не заперечує, а в частині користування автомобілем просить відмовити, оскільки експертом проведено всі слідчі дії з автомобілем марки KIA моделі RIO р.н. НОМЕР_1 .

У відповідності до ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 107 КПК України, суд вважає за можливе розглянути клопотання без участі учасників провадження та без здійснення фіксації технічним засобом.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

СВ ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000486 від 13.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В період часу з 17 год. 05 хв. по 18 год. 30 хв. 12.10.2024 проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході якого було виявлено та в подальшому вилучено: автомобіль марки KIA моделі RIO р.н. НОМЕР_1 .

Постановою старшого слідчого СВ ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 14.10.2024 вищевказане майно визнано речовим доказом.

Власником автомобіля марки KIA моделі RIO р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Наразі виникли підстави для застосування такого виду заходів забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст. 170 КПК України визначає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали клопотання,слідчий суддя дійшов висновку про його часткове задоволення, оскільки слідчим не доведено намагань приховати, знищити, зіпсувати вилучений транспортний засіб: марки KIA моделі RIO р.н. НОМЕР_1 що є речовим доказом.

Крім того, слідчим не обґрунтовано та не наведено підстав, необхідності накладення арешту у виді заборони користування вказаним транспортним засобом, а саме по собі визнання його речовим доказом в даному кримінальному провадженні не є співрозмірним з наслідками арешту для власника, володільця та не відповідає завданням, в даному кримінальному провадженні.

Так, слідча вказує, що експертом було оглянуто автомобіль марки KIA моделі RIO р.н. НОМЕР_1 . Доказів, які б свідчили про необхідність проведення додаткових слідчих дій, які потребують безпосереднього огляду чи доступу до даного транспортного засобу слідчим надано небуло.

У зв`язку з чим, необхідності накладення арешту у виді заборони права користування автомобілями марки KIA моделі RIO р.н. НОМЕР_1 слідчий суддя не вбачає.

Накладення арешту у виді заборони відчуження та розпорядження даними транспортним засобом є достатньою та співмірною мірою, що забезпечить належне виконання завдань в даному кримінальному провадженні та не створить для слідства перешкод в досягненні мети арешту вказаного авто, а тому слідчий суддя вважає, що клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Крім цього, матеріали справи свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників (володільців) майна. Натомість вказане рішення не перешкоджає власнику (володільцю) майна в подальшому, в разі недотримання розумних строків проведення розслідування, порушувати перед органами досудового слідства, слідчим суддею клопотання про скасування арешту, вимагати належного збереження майна, тощо.

Слідчий суддя на даній стадії невправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто невправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є арешт майна. Окрім того, на даному етапі кримінального провадження питання щодо обгунтованості правової кваліфікації не вирішується.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт у виді тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку на вилучене майно, в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.10.2024, з метою збереження речових доказів в рамках кримінального провадження № 0000486 , а саме на:

- автомобіль марки KIA моделі RIO р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , який перебуває у користуванні ОСОБА_5 у виді заборони права на відчуження, розпорядження цим майном.

В задоволенні іншої частини клопотання щодо накладення арешту у виді заборони права на користування транспортним засобом - автомобілем марки KIA моделі RIO р.н. НОМЕР_1 - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні з моменту отримання копії ухвали.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1