Справа № 185/9134/24
Провадження № 1-кп/185/1085/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в умовах дії воєнного стану в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000646 від 29 квітня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Новий Розділ Львівської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , за невстановлених обставин, у невстановлений час, але не пізніше 28 квітня 2024 року, та місці, маючи умисел на незаконне придбання бойового припасу, без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вищевказаний предмет є бойовим припасом, знаходячись на передовій, на вогневій позиції, більш точніше місце досудовим розслідуванням не встановлено, знайшов невстановлені в ході досудового розслідування місці та часі, один споряджений корпус осколкової ручної гранати типу GHO-1 та запал типу AF-11 які у конструкційному поєднанні утворюють осколкову ручну гранату типу GHO-1 промислового виготовлення, яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна для здійснення вибуху, яку у подальшому незаконно зберігав.

Далі ОСОБА_3 у невстановлений час, але не пізніше 28 квітня 2024 року, переніс один споряджений корпус осколкової ручної гранати типу GHO-1 та запал типу AF-11 які у конструкційному поєднанні утворюють осколкову ручну гранату типу GHO-1 промислового виготовлення, яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна для здійснення вибуху, до транспортного засобу марки «NISSAN Х-TRAIL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з метою їх транспортування, вчинивши тим самим носіння бойових припасів.

Так, 28 квітня 2024 року близько 19.00 год., на 1042 км, траси М-30 «Дніпро- Донецьк» було зупинено автомобіль марки «NISSAN X-TRAIL», реєстраційний номер НОМЕР_2 який перебував під керуванням ОСОБА_3 , та в ході перевірки документів останній повідомив, що перевозить у вказаному автомобілі бойові припаси.

28 квітня 2024 року у період часу з 19 год. 00 хв. по 19 год. 25 хв. співробітниками поліції в ході проведення огляду автомобіля марки «NISSAN X-TRAIL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на 1042 км, траси М-30 «Дніпро-Донецьк» гр. ОСОБА_3 добровільно видав один споряджений корпус осколкової ручної гранати типу GHO-l та запал типу AF-11, які у конструкційному поєднанні утворюють осколкову ручну гранату типу GHO-1 промислового виготовлення, яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна для здійснення вибуху, яку ОСОБА_3 придбав, зберігав та носив без передбачуваного законом дозволу.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду показав, що 28 квітня 2024 року він їхав на автомобілі «Нісан Ікстрейл», яка належить підрозділу, де він проходить військову службу з ОСОБА_5 в напрямку АДРЕСА_3 , так як він переводився з однієї військової частини в іншу та їхав по трасі М-30 і був зупинений на блокпосту. Він назвав пароль і повідомив, що переводить заборонені речі, а саме: гранату із запалом. Потім поліцейські обшукали машину і вилучили гранату «GHO-1» та запал «АF-11». Скоріше за все гранату із запалом він поклав в автомобіль десь приблизно у березні 2024 року, а зберігав він її з ще ранішого часу. Він не здав цю гранату в 41 бригаді тому, що він там був до 10 днів. На блокпосту гранату з запалом він видав добровільно. Він приймав участь в бойових діях в м. Бахмут, Серебрянському лісництві та інших місцях, нагороджений нагрудним знаком «Золотий хрест». В скоєному розкаявся.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого, і дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого, документів стосовно речових доказів та процесуальних витрат. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції нема.

Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, участь у бойових діях. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

За місцем проживання та навчання обвинувачений характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

На підставі ст. 65 КК України, суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, приймав участь у бойових діях, за відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, вважає за можливе, при наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до військової служби, а саме те, що він і надалі бажає продовжувати військову службу після відбуття покарання, при призначенні покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 263 КК України, а саме призначити покарання у виді арешту, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі ч. 2 ст. 60 КК України військослужбовці відбувають арешт на гауптвахті.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався і підстав для його обрання не має.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

У справі маються процесуальні витрати за проведення вибухо-технічних експертиз на загальну суму 3 786 грн. 40 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання стосовно речових доказів у справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69, 60 КК України у виді арешту строком на 2 (два) місяці з відбуванням на гауптвахті.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного прибуття до місця відбування покарання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 3 786 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Речові докази у справі: корпус гранати GHO-1 - 1 шт. та запал типу AF-11 1 шт. знищені, відповідно до Акту знищення вибухових матеріалів № 526 від 16 травня 2024 року; 76 набоїв калібру 5,45 мм знищити; медичні засоби, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 001377) повернути ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1