Провадження № 1-кп/557/120/2024
Справа № 557/1237/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000175, внесеного 28 липня 2024 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Даничів Корецького району Рівненської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючої, з вищою освітою, українки, громадянки України, раніше несудимої в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Гоща зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

ОСОБА_3 протягом тривалого часу, умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, систематично вчиняє психологічне насильство щодо своєї невістки ОСОБА_6 .

Зокрема, ОСОБА_3 05 квітня 2024 року, приблизно о 14 год. 52 хв., перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї невістки ОСОБА_6 , а саме: нецензурно висловлювалась, ображала, виганяла з будинку за місцем проживання, чим спричинила шкоду психічному здоров?ю потерпілої. Таким чином ОСОБА_3 вчинила правопорушення повторно протягом року.

За вищевказаним фактом ОСОБА_3 24 квітня 2024 року рішенням Гощанського районного суду Рівненської області притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також, ОСОБА_3 14 травня 2024 року, приблизно о 16 год. 55 хв., перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї невістки ОСОБА_6 , а саме: нецензурно лаялась, кричала, чим спричинила шкоду психічному здоров?ю потерпілої.

За вищевказаним фактом ОСОБА_3 03 червня 2024 року рішенням Гощанського районного суду Рівненської області притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_3 28 травня 2024 року, приблизно о 20 год. 18 хв., перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство економічного та психологічного характеру стосовно своєї невістки ОСОБА_6 , а саме: голосно кричала, виганяла з будинку та розбила банку з варенням, чим спричинила шкоду психічному здоров?ю потерпілої. Таким чином ОСОБА_3 вчинила правопорушення повторно протягом року.

За вищевказаним фактом ОСОБА_3 30 травня 2024 року рішенням Гощанського районного суду Рівненської області притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 27 липня 2024 року, приблизно о 23 год. 00 хв., перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї невістки ОСОБА_6 , а саме: погрожувала фізичною розправою, кричала, ображала нецензурною лайкою, чим спричинила шкоду психічному здоров?ю потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї невістки ОСОБА_6 , що призвело до психологічних та фізичних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Показання обвинуваченої, потерпілої та обґрунтування недоцільності дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 ствердила, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в обвинувальному акті, беззастережно визнає свою вину у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення та розкаюється у вчиненному. Вказала, що дійсно мали місце зазначені в обвинувальному акті факти психологічного насильства з її сторони відносно невістки ОСОБА_6 , з якою обвинувачена проживала в одному будинку, за що неодноразово була притягнута до адміністративної відповідальності. На даний час обвинувачена переглянула свою поведінку, проживає окремо від невістки та уникає спілкування з нею.

Потерпіла ОСОБА_6 не оспорювала фактичних обставин, встановлених стороною обвинувачення, вважала недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та достатнім обмежитись допитом обвинуваченої, потерпілої та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої. Також потерпіла в судовому засіданні надала показання про те, що є невісткою обвинуваченої та про те, що остання протягом тривалого періоду через вживання алкогольних напоїв вчиняє відносно неї психологічне насильство, у зв`язку з чим вона неодноразово викликала працівників поліції. Вказала на те, що стосунки між ними неприязні, протягом останнього часу вони не спілкуються, при призначенні покарання поклалась на розсуд суду.

Захисник зказуючи на те, що обвинувачена повністю визнала свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, фактичні обставини нею та іншими учасниками не оспорюються, просив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та потерпілої, а також дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, з чим погодився у судовому засіданні і прокурор.

Після з`ясування чи правильно розуміє обвинувачена та потерпіла зміст фактичних обставин, враховуючи, що сумнівів у добровільності їх позицій немає та, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку, суд розглянув справу відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за правилами, передбаченими даною нормою.

На підставі вище наведеного, суд, допитавши обвинувачену, потерпілу та дослідивши матеріали кримінального провадження в частині характеризуючих обвинувачену матеріалів, прийшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні нею кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 у вчиненні домашнього насильства - вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, оскільки вона умисно систематично вчиняла психологічне насильство щодо своєї невістки ОСОБА_6 , що призвело до психологічних та фізичних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої суд у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, які таке покарання обтяжують, у відповідності до ст. 67 КК України - судом не встановлено.

Водночас, суд не визнає як обставину, що обтяжує покарання, таку обставину, зазначену в обвинувальному акті, як вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винна перебуває у близьких відносинах, оскільки така є кваліфікуючою ознакою інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення і додаткового визначення як обтяжуюча обставина не потребує.

Мотиви призначення покарання

У ході вирішення питання про призначення покарання суд, зважаючи на положення ст.ст. 50, 65 КК України, бере до уваги, зокрема, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченої, яка раніше є несудимою в силу ст. 89 КК України, офіційно не працевлаштована, має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що таке покарання обтяжують, а також думку потерпілої, яка не наполягала на призначенні суворого покарання, поклавшись при цьому на розсуд суду.

З урахуванням наведеного, суд приходить висновку, що відносно обвинуваченої ОСОБА_3 слід обрати покарання за ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду у межах мінімального строку, визначеного для даного виду покарання.

На думку суду, саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, відповідатиме тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий тягар для обвинуваченої, відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства вимогам захисту основоположних прав особи». Суд вважає, що саме застосування в даному випадку наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції обвинуваченої від суспільства змусить останню усвідомити необхідність правомірної поведінки. Підстав сприймати таке покарання явно несправедливим суд невбачає.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: направлення для проходження програми для кривдників. Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Отже, враховуючи, що протиправні дії обвинуваченої ОСОБА_3 пов`язані з вчиненням домашнього насильства стосовно її невістки, а також те, що такі є систематичними, суд згідно п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України вважає за доцільне застосувати до обвинуваченої обмежувальний захід у виді направлення її для проходження програми для кривдників.

Суд вважає, що такий обмежувальний захід буде сприяти виправленню обвинуваченої, покращенню психічного здоров`я потерпілої ОСОБА_6 .

Підстав для призначення покарання у виді громадських робіт, обмеження волі чи позбавлення волі суд не встановив.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Відносно ОСОБА_3 в межах даного кримінального провадження під час досудового розслідування був обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків до 31 серпня 2024 року включно.

Суд ухвалює рішення в порядку, визначеному в ст.ст. 368-380 КПК України, який зобов`язує серед іншого вирішити питання про запобіжний захід до набрання вироком законної сили. Беручи до уваги мету застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яка передбачає досягнення дієвості провадження (ст. 131 КПК України), суд вважає необхідним залишити обраний обвинуваченій запобіжний захід до набрання вироком законної сили, що забезпечить виконання нею процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі п.п.1-3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженої.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженої на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Застосувати до ОСОБА_3 на строк три місяці обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, та направити її для проходження програми для кривдників.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1