УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08.05.2024 (справа № 761/16461/24) у кримінальному провадження № 0001451, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2024,

установив:

05.07.2024 до Шевченківського районного суду міста Києва надійшло (вхід. № 64270) клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08.05.2024 (справа № 761/16461/24) у кримінальному провадження № 0001451, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2024.

Як на підставу звернення до суду з клопотанням заявник посилається на положення ст. 174 КПК України та обґрунтовує його тим, що слідчими Шевченківського УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001451 від 10.04.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

25.04.2024 працівниками Шевченківського УП ГУНП у місті Києві проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого у ОСОБА_4 вилучено мобільний телефон Iphone 15PRO MAX ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 в якому знаходиться сім-карта НОМЕР_3 , у чохлі чорного кольору, без пошкоджень, який поміщено до спец-пакету № ЕХР0303259.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08.05.2024 (справа № 761/16461/24) накладено арешт на вищезазначене майно.

Адвокат у клопотанні зазначає, що з моменту вилучення майна пройшло достатньо часу для перевірки та вилучення з мобільного телефону інформації. Крім того, ОСОБА_4 жодного разу не викликався на допит слідчими, не є підозрюваним у зазначеному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим порушується права ОСОБА_4 на користування та розпорядження своїм майном, яке жодного відношення до кримінального правопорушення не має.

Враховуючи вищевикладене, заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08.05.2024 (справа № 761/16461/24), а саме: мобільний телефон Iphone 15PRO MAX ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 в якому знаходиться сім-карта НОМЕР_3 , у чохлі чорного кольору, без пошкоджень, який поміщено до спец-пакету №ЕХР0303259, та зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні № 0001451 від 10.04.2024 повернути ОСОБА_4 зазначене майно.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 23.07.2024, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 24.07.2024 клопотання з додатками передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

У судовому засіданні ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Однак, на електронну адресу суду надійшла заява прокурора ОСОБА_5 про розгляд справи без його участі, в якій останні зазначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001451 від 10.04.2024 триває, в межах якого здійснюються слідчі (розшукові) дії та проводяться експертні дослідження.

Заслухавши думку учасника справи, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчими Шевченківського УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001451 від 10.04.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08.05.2024 (справа № 761/16461/24) накладено арешт на майно, вилучене 25.04.2024 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон Iphone 15PRO MAX ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 в якому знаходиться сім-карта НОМЕР_3 , у чохлі чорного кольору, без пошкоджень, який поміщено до спец-пакету № ЕХР0303259.

Як вбачається зі змісту зазначеної ухвали, підставою для накладення арешту стала наявність розумних підстав вважати, що арештоване майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

При цьому за змістом ч. 3 та ч. 4 ст. 99 КПК України, оригіналом електронного документа є його відображення, якому надається таке ж значення, як документу, а копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах, виготовлені слідчим, прокурором із залученням спеціаліста, визнаються судом як оригінал документа.

Крім того, відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях, кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

За змістом вказаних положень, електронний документ не має жорсткої прив`язки до певного матеріального носія, тому один і той же документ (файл) може існувати у ідентичному вигляді на різних носіях. При цьому, всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення (аналогічна позиція міститься у постановах ККС ВС у справі № 490/10025/17 від 19.05.2020 та у справі № 677/2040/16-к від 22.10.2020).

З огляду на вказане, електронні документи є самостійними джерелами доказів, а тому, у випадку їх копіювання на інший матеріальний носій і за умови належного фіксування результатів такої дії, немає необхідності у збереженні матеріальних носіїв інформації, на яких такі електронні документи початково містились.

У судовому засіданні встановлено, що власник майна не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, та обмеження його права власності на зазначене майно відбулося ще 25.04.2024.

Відтак, прокурор у своїй заяві не навів відповідних відомостей, які можуть бути використанні під час досудового розслідування, та які б вказували на необхідність у подальшому утриманні стороною обвинувачення мобільного телефону, що належить ОСОБА_4 , для цілей досудового розслідування та/або судового розгляду.

Наведене дає підстави вважати, що у органу досудового розслідування було достатньо часу для огляду, скопійовані та зафіксовані відомостей у встановленому законом порядку у обсязі необхідному та достатньому для їх подальшого використання в процесі доказування.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що на цей час зазначений мобільний телефон доказового значення не має, а отже не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК, а тому у подальшому арешті майна потреба відпала.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що прохання адвоката зобов`язати слідчого повернути ОСОБА_4 вилучене в нього майно не підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя за результатом розгляду клопотання про скасування арешту не може прийняти інше рішення по суті клопотання ніж визначене ст. 174 КПК України, тобто задовольнити клопотання, в тому числі частково, або ж відмовити в його задоволенні. Будь-яке інше судове рішення по суті клопотання про скасування арешту майна, зокрема про зобов`язання повернути вилучене майно, буде виходити за межі повноважень, якими наділений слідчий суддя чинним процесуальним законодавством.

Керуючись частиною другою статті 376, статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08.05.2024 (справа № 761/16461/24) у кримінальному провадження № 0001451, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2024 - задовольнити частково.

Скасувати арешт майна у кримінальному провадженні 0001451, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2024, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08.05.2024 (справа № 761/16461/24), а саме скасувати арешт, накладений на мобільний телефон Iphone 15PRO MAX ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 в якому знаходиться сім-карта НОМЕР_3 , у чохлі чорного кольору, без пошкоджень, який поміщено до спец-пакету №ЕХР0303259.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6