Справа № 204/6961/22
Провадження № 1-кс/204/1595/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2022 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_3 про визнання незаконним затримання, -

встановив:

До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотаннязасудженого ОСОБА_3 про визнання незаконним затримання.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням ОСОБА_3 , зокрема, посилався на те, що 07.03.2012 року в м. Одеса він був затриманий та доставлений до м. Рені Одеської області. По прибутті до м. Рені, ОСОБА_3 був поміщений до ІТТ для подальшого тримання. 11.03.2012 року заявник був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення. 13.03.2012 року ОСОБА_3 був доставлений до слідчого судді для обрання запобіжного заходу. У зв`язку з викладеним ОСОБА_3 просив слідчого суддю визнати факт порушення вимог до затримання та визнання затримання незаконним, у зв`язку з порушенням норм КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З системного аналізу положень чинного кримінального процесуального законодавства вбачається, що слідчий суддя здійснює вирішення питань щодо забезпечення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, які віднесені до його компетенції лише на стадії досудового розслідування, тобто здійснення слідчим суддею своїх повноважень поза межами досудового розслідування, виключається та є недопустимим.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 01.08.2016 року вироком Болградського районного суду до довідного позбавлення волі.

Слідчий суддя відзначає, що останній не наділений повноваженнями давати юридичну оцінку судовим рішенням.

Таким чином, оскільки, станом на день розгляду клопотання, досудове розслідування у кримінальному провадженні є закінченим, засуджений відбуває покарання за вироком суду, а здійснення слідчим суддею повноважень поза межами досудового розслідування не допускається, в клопотанні не порушені питання щодо неналежних умов тримання під вартою, клопотання засудженого ОСОБА_3 належить повернути без розгляду.

Керуючись ст.ст.26, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 про визнання незаконним затримання повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1