Справа № 202/6595/24
Провадження № 1-кс/202/6074/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

перекладача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000630 від 24.11.2023 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.255-3 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину Республіки Білорусь, який має посвідку на постійне проживання на території України, раніше не судимому, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що у провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області, перебуває кримінальне провадженні, зареєстроване в ЄРДР за №0000630 від 24.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-3 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування здійснюється відділом нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Дніпропетровської обласної прокуратури.

Під час досудового розслідування за інформацією УСР у Дніпропетровській області встановлено, що ОСОБА_6 , достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, в тому числі криміногенні, вирішив звернутись до осіб, а саме до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_10 ») та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_12 »), які мають статус суб`єктів підвищеного злочинного впливу, за застосуванням ними злочинного впливу за наступних обставин.

Так, ОСОБА_9 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_10 »), перебуваючи в статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу, а саме «положенець», та ОСОБА_11 (кримінальне прізвисько «Сводік»), перебуваючи в статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу, а саме «смотрящего» за АДРЕСА_2 , протиставляючи себе нормам законності та бажаючи продовжувати свою діяльність у противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, в період часу з лютого 2023 року до часу припинення злочинної діяльності правоохоронними органами, поширював серед мешканців м. Дніпро Дніпропетровської області злочинний вплив, що виражалось у наступному: повне неприйняття зовнішніх загальноприйнятих норм і правил поведінки; встановлення серед мешканців м. Дніпра та Дніпропетровської області норм, визначених кримінальним середовищем, злочинної ієрархії та неформальних правил поведінки; поширення злочинного впливу на території м. Дніпра та Дніпропетровської області шляхом впливу на інших осіб, представників злочинного світу.

Поряд з цим, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , перебуваючи в статусі суб`єктів підвищеного злочинного впливу, користуючись авторитетом, яким автоматично наділявся носій вказаного статусу, взяли на себе наступні функції: встановлення та поширення в суспільстві на території м. Дніпро Дніпропетровської області злочинного впливу як самостійно, так і через довірених осіб, спонукають, сприяють та координують злочинну діяльність; вирішення конфліктів та спірних ситуацій за зверненням осіб до них особисто або інших довірених осіб.

Так, 02.04.2023 ОСОБА_13 , знаходячись у розважальному закладі м. Дніпра (повна адреса якого не розголошується в інтересах досудового розслідування), вирішив звернутись до ОСОБА_9 та ОСОБА_11 як до осіб, що перебувають у статусі суб`єктів підвищеного злочинного впливу, з проханням здійснити вплив на одного наближених осіб до «кримінального авторитета» ОСОБА_14 , з метою спонукання того до виконання боргових зобов`язань перед автомайстром ОСОБА_15 за ремонт авто.

Зокрема, встановлено, що ОСОБА_15 є фізичною особою - підприємцем, надає послуги з автомобільного сервісу, здійснює свою діяльність у боксі №1 в гаражному кооперативі, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 . Приблизно восени 2022 року до ОСОБА_15 звернувся чоловік на ім`я ОСОБА_16 (повні анкетні дані якого не встановлено), та попросив здійснити ремонт його автомобіль марки «Volvo S40». У подальшому ОСОБА_15 здійснив ремонт зазначеного автомобіля, проте ОСОБА_16 (повні анкетні дані якого не встановлено) авто забрав через декілька місяців та не розрахувався, при цьому зазначив, що розраховуватись не буде, прикриваючись своїми сімейними зв`язками з кримінальним авторитетом міста Кам`янське ОСОБА_14 . Про вказаний випадок дізнався ОСОБА_6 та вирішив допомогти своєму знайомому ОСОБА_15 .

У свою чергу, ОСОБА_17 та ОСОБА_9 в цей же день, тобто 02.04.2023, знаходячись у розважальному закладі м. Дніпра (повна адреса якого не розголошується в інтересах досудового розслідування), з метою встановлення та поширення злочинного впливу у суспільстві, а також впливу на представників злочинного світу, у відповідь на звернення ОСОБА_6 зателефонували ОСОБА_14 , кримінальному авторитету, прізвисько «Зима», є також суб`єктом підвищеного злочинного впливу, перебуває у статусі «смотрящего за м. Кам`янське».

У ході телефонної розмови ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , у відповідь на звернення ОСОБА_6 , використовуючи свій значний кримінальний авторитет, спонукали ОСОБА_14 організувати виконання підконтрольною йому особою боргових зобов`язань. При цьому ОСОБА_14 , підтримуючи злочинні традиції у кримінальному світі, визнаючи в ієрархії злочинного світу вищий статус ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , погодився вирішити питання щодо повернення грошовий коштів ОСОБА_15 за ремонт автомобіля.

В результаті чого автомайстру ОСОБА_15 06.05.2023 зателефонувала невідома особа та перепитала, чи дійсно мав місце випадок несплати за ремонт автомобіля марки «Volvo S40», після чого невідома особа попросила номер банківської картки ОСОБА_15 та через приблизно годину останньому перераховано грошові кошти за надані ним послуги, тим самим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , у відповідь на звернення ОСОБА_6 , здійснили злочинний вплив на ОСОБА_14 , тобто поширили злочинний вплив у суспільстві, за відсутності ознак, зазначених у ч. 5 ст. 255 КК України.

Отже, звернення ОСОБА_6 до осіб, які завідомо для нього можуть здійснювати злочинний вплив, зокрема до ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , як до осіб, які перебувають у статусі суб`єктів підвищеного злочинного впливу, з метою застосування ними такого впливу, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , було виконано.

Своїми умисними діями, що виразились у зверненні до особи, яка завідомо для винного може здійснювати злочинний вплив, зокрема до особи, яка перебувають у статусі суб`єктів підвищеного злочинного впливу, з метою застосування нею такого впливу, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-3 КК України.

03.09.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 255-3 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

У ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у обранні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку із наявністю вищевказаних ризиків неналежної процесуальної поведінки, є необхідність в обранні підозрюваному безальтернативного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що і просив суд.

У судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

Захисники та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання, оскільки відсутня сама подія кримінального правопорушення.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000630 від 24.11.2023.

03.06.2024 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 255-3 КК України за обставин викладених вище.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інші відомості.

Станом на 09.09.2024 у судовому засіданні прокурором доведене, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого чч.1 ст.255-3 України, що підтверджується матеріалами клопотання, а саме: матеріалами виконаних доручень УСР у Дніпропетровській області; протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, а саме обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи, з використанням технічних засобів аудіоконтролю, а саме приміщення закладу де відбувалось зустріч фігурантів кримінального правопорушення; протоколами допиту як свідка ОСОБА_15 ; протоколом впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_15 ; матеріалами тимчасового доступу до інформації щодо руху грошових коштів по рахунку ОСОБА_15 ; висновком судової лінгвістичної експертизи, відповідно до висновку якої ОСОБА_11 прирівнює себе до особи, яка у неформальній стратифікаційній системі кримінального середовища займає положення «положенець»; висновком судової лінгвістичної експертизи, відповідно до висновку якої ОСОБА_11 , ОСОБА_9 ОСОБА_14 користуються певним статусом у злочинному середовищі Дніпропетровської області та відіграють відповідну роль у поширенні злочинного впливу у регіоні свого перебування; висновком судової експертизи відео- звукозапису, відповідно до якої голос і мовлення у наданих на дослідження файлах на електронному носії інформації належать ОСОБА_6 .

Отже, існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_6 міг вчинити інкримінований йому злочин.

При цьому слідчий суддя зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що необхідні для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення.

Як вбачається з пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України, повідомлення про підозру передбачає дотримання стандарту достатніх підстав (доказів). У цьому контексті необхідно з`ясувати яким є зміст цього стандарту саме з метою повідомлення особі про підозру.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу, що на цьому етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення в діях підозрюваного ознак кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні матеріали у сукупності свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, яка дала підстави для повідомлення про підозру, та підозрюваний причетний до цієї події кримінального правопорушення, а відтак відхиляє доводи захисника про те, що додані до клопотання висновки експерта та інші докази не підтверджують підозру, оскільки оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті їх оцінки з точки зору достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи та остаточної кваліфікації, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити обсяг здійснених органом досудового розслідування процесуальних дій, отриманих за їх результатом доказів, які можуть свідчити про вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підстави вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, щоб виправдати подальше досудове розслідування.

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри має корелювати зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають та/бо можуть бути пов`язані із прийняттям відповідного процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії. При цьому чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. Отже стандарт доказування (переконання) поступово зростає з перебігом ефективного розслідування, а втручання у права і свободи особи потребує більш глибокого обґрунтування, що повною мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В даному випадку, під час розгляду клопотання прокурором доведено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 злочину, але не знайшли свого підтвердження доводи клопотання щодо наявності ризиків.

Так, щодо ризику переховування слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_6 , будучи громадянином іншої держави, на законних підставах проживає на території України, має посвідку на постійне проживання, але при цьому не має паспорту для виїзду за кордон, що у свою чергу унеможливлює ним перетин державного кордону. В м. Дніпрі ОСОБА_6 має житло та міцні соціальні зв`язки. Раніше не судимий.

Щодо ризику незаконно впливу на свідків слідчий суддя зазначає, що він не знайшов свого підтвердження, оскільки у кримінальному провадженні був допитаний лише один свідок і у своїх показаннях він показав, що ОСОБА_6 взагалі не знає. Прокурором дане твердження не спростоване.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити інкриміноване слідчий суддя зазначає, що матеріали, які характеризують підозрюваного, не містять підстав, які б давали слідчому судді можливість виявити ті характерні ознаки, які підкріплюють твердження про небезпеку вчинення підозрюваним спроб вчинити інший злочин або продовжити інкримінований.

Також слідчий суддя зазначає, що статтею 131 КПК України запобіжні заходи віднесені до заходів забезпечення кримінального провадження, які відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разу доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного степеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступень втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання постановленого завдання.

Таким чином, частиною 3 ст.132 КПК встановлено три групи обставин, недоведеність яких усуває застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора, як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження.

Відтак, враховуючи, що прокурором не доведена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, що є обов`язковою умовою для обрання запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193,194 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідчий суддя склав 12.09.2024

Слідчий суддя ОСОБА_1