Справа №463/5798/24
Провадження №1-кс/463/5451/24
У Х В А Л А

18 липня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання детектива Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління Бюро економічної безпеки у Львівській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000015 від 20.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

детектив, як сторона кримінального провадження звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на майно, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, яке було вилучене в період часу з 12:07 год. до 13:34 год., 12.07.2024 в ході огляду місця події ділянки місцевості на автодорозі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1) вантажний автомобіль марки «MAN» д.н.з. НОМЕР_1 ;

2) напівпричіп марки «Schmitz» д.н.з. НОМЕР_2 ;

3) ТТН № 00-0001471 від 12.07.2024 на 1 арк.;

4) накладна на внутрішнє переміщення № 00-0000854 від 12.07.2024 в на 1 арк.

Клопотання мотивує тим, що підрозділом детективів (на правах самостійного Управління) Територіальним управлінням Бюро економічної безпеки у Львівській області (далі Підрозділ детективів ТУ БЕБ у Львівській області) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000015 від 20.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України.

12.07.2024, надійшло повідомлення зі служби «102», про те, що 12.07.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , в транспортному засобі марки «MAN» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «Schmitz» д.н.з. НОМЕР_2 знаходяться ящики з тютюновими виробами з марками акцизного податку, які мають ознаки підробки.

Вказані дії містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України.

Так, в період часу з 12:07 год. до 13:34 год., 12.07.2024 проведено огляд місця події ділянки місцевості на автодорозі за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

1) вантажний автомобіль марки «MAN» д.н.з. НОМЕР_1 ;

2) напівпричіп марки «Schmitz» д.н.з. НОМЕР_2 ;

3) ТТН № 00-0001471 від 12.07.2024 на 1 арк.;

4) накладна на внутрішнє переміщення № 00-0000854 від 12.07.2024 в на 1 арк.

Вищеперелічені речі та предмети зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На вилученому транспортному засобі ймовірно здійснювалося перевезення незаконно виготовлених тютюнових виробів з підробленими марками акцизного податку та без марок акцизного податку, відтак транспортний засіб вантажний спеціалізований сідловий тягач MAN з д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_3 , з напівпричіпом SCHMITZ з д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_4 використовувалися, як засіб вчинення кримінального правопорушення, а вищевказані документи можуть містити ознаки підроблення.

Таким чином, на даний час у сторони обвинувачення є достатньо підстав вважати, що вилучене майно є об`єктом кримінально протиправних дій, тобто містить критерії речових доказів, передбачені ст. 98 КПК України.

З урахуванням викладеного, з метою збереження речових доказів виникла необхідність в накладенні арешту, в зв`язку з чим просить клопотання задоволити.

В судове засідання детектив не з`явився, просить здійснювати розгляд клопотання у його відсутності.

Представник власника майна також подав заяву про розгляд клопотання без його участі, щодо клопотання про арешт майна заперечив, з підстав та мотивів викладених у письмових запереченнях.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оглянувши матеріали клопотання, вважаю, що таке підлягає до задоволення частково, а розгляд даного клопотання слід проводити без участі детектива, прокурора та власника майна, оскільки їх неприбуття у судове засідання у відповідності до вимог ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України).

В даному випадку, у відповідності до вимог п. 2, ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

Згідно матеріалів клопотання та пояснень слідчого, вказані в клопотанні речі та документи визнані речовими доказами і саме з метою їх збереження та подальшого використання в межах кримінального провадження необхідно накласти арешт на вказане майно.

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Отже чинне кримінальне процесуальне законодавство дозволяє накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів виключно у випадку наявності достатніх підстав для його віднесення до кримінально-процесуальної категорії речових доказів (відповідності критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Проаналізувавши представлені слідчому судді документи, заперечення представника власника майна з врахуванням наведених вище норм КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що слід відмовити в задоволенні клопотання в частині арешту вантажного автомобіля та напівпричепа з наступних підстав.

З наданих представником ОСОБА_4 документів вбачається, що вказані в клопотанні транспортні засоби належать на праві власності фізичній особі яка, як ФОП, на підставі додаткової угоди №01-02/16 від 30.12.2023 р. надає лише транспортні послуги ТзОВ «Торговий дім Марвел».

Положеннями ст.ст.7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Разом з тим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що зазначено у ст.26 КПК України.

На думку слідчого судді в судовому засіданні не встановлено сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вказані в клопотанні транспортні засоби є доказами кримінального правопорушення передбаченого ст. 199 КК України. Суду не надано жодних підтверджень, що такі набуті кримінально протиправним шляхом чи були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди. В зв`язку з чим в задоволенні клопотання в частин арешту такого майна слід відмовити.

Таким чином враховуючи наведені вище обставини та вимоги закону, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для арешту вантажного автомобіля марки «MAN» д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіпа марки «Schmitz» д.н.з. НОМЕР_2 ;

В той же час клопотання в частині арешту вилучених документів підлягає задоволенню, оскільки на думку слідчого судді такі наділенні ознаками речового доказу, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

Керуючись вимогами ст. ст. 117, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання детектива Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління Бюро економічної безпеки у Львівській області ОСОБА_3 , про арешт майна - задоволити частково.

Накласти арешт на майно, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, яке було вилучене в період часу з 12:07 год. до 13:34 год., 12.07.2024 в ході огляду місця події ділянки місцевості на автодорозі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1) ТТН № 00-0001471 від 12.07.2024 на 1 арк.;

2) накладна на внутрішнє переміщення № 00-0000854 від 12.07.2024 в на 1 арк.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Повернути власнику тимчасово вилучене майно у арешті якого відмовлено, а саме:

1) вантажний автомобіль марки «MAN» д.н.з. НОМЕР_1 ;

2) напівпричіп марки «Schmitz» д.н.з. НОМЕР_2 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1