Справа № 545/5032/24
Провадження № 1-в/545/803/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про умовно-дострокове звільнення

25 листопада 2024 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області подання начальника Державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» про умовно-дострокове звільнення відносно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, громадянин України, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживав до засудження: АДРЕСА_2 ,.

раніше судимий:

27.02.2023 року Деснянським районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 4, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

засуджений:

10.05.2023 року Оболонським районним судом м. Києва за ст. 309 ч. 2, 15 ч. 2, ст. 190 ч. 1, 70 ч. 1, 70 ч. 4, 75, 76 ч. 1, п. 1, ч. 3 п. 2, 3 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Вироком Київського апеляційного суду від 12.12.2023 року вирок скасовано в частині призначення покарання, вважати засудженим за ст. за ст. 309 ч. 2, 15 ч. 2, ст. 190 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі. Вирок від 27.02.2023 року виконується самостійно.

про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання,-

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшло подання начальника Державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» про умовно-дострокове звільнення відносно засудженого ОСОБА_4 , в обґрунтування подання посилаються на те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор проти задоволення подання не заперечував.

Представник адміністрації виправної колонії, засуджений надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали подання та особової справи, врахувавши думку прокурора, суд доходить висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого- процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2020 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання- того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК ); б) при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким- того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК ) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання особи, яка була засуджена до позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до 18 років,- того, що вона сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довела своє виправлення (ч. 2 ст. 107 КК).

Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребує в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.

Як встановлено судом, що ОСОБА_4 засуджений 10.05.2023 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ст. 309 ч. 2, 15 ч. 2, ст. 190 ч. 1, 70 ч. 1, 70 ч. 4, 75, 76 ч. 1, п. 1, ч. 3 п. 2, 3 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Вироком Київського апеляційного суду від 12.12.2023 року вирок скасовано в частині призначення покарання, вважати засудженим за ст. за ст. 309 ч. 2, 15 ч. 2, ст. 190 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі. Вирок від 27.02.2023 року виконується самостійно.

Початок строку: 22.04.2024 року, кінець строку: 22.04.2025 року. Відбута частина покарання станом на 05.11.2024 року становить 06 місяців 07 днів, на дату розгляду подання невідбута частина складає 04 місяці 27 днів.

Засуджений ОСОБА_4 з 20.06.2024 року відбуває покарання в державній установі «Божковська виправна колонія (№16)». При прибутті до установи був залучений до програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Подолання наркотичної залежності».

В установі працевлаштований різноробочим виробничої зони.До праці відноситься добросовісно, але належної ініціативи не проявляє. Намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Підтримує соціальні зв`язки з особами які не вчиняли кримінальних правопорушень. Не має намірів підтримувати кримінальні зв`язки після звільнення. За час відбування покарання не допускає порушення установленого порядку відбування покарання. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими як позитивної так і негативної спрямованості, адекватно реагує на критику в свою адресу.

Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. До виконання законних вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно.

На профілактичних обліках в установі не перебуває. Має одне заохочення. Залучений до реалізації програм диференційного виховного впливу на засуджених: «Правова освіта» та «Подолання наркотичної залежності». Залучений до проходження модулів «Як ефективно спілкуватись». «Цілепокладання та позитивна життєва перспектива».

Залучений до роботи фізкультурно-спортивної секції самодіяльних організацій, соціально-корисну ініціативу в їх роботі проявляє.

Зі слів засудженого хоче вести правослухняний спосіб життя та влаштуватись на роботу.

Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Дотримується вимог санітарії та гігієни. Самостійно виконувати роботи із самообслуговування. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як низький.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_4 із урахування аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-вихованої роботи (за підсумком (загальним балом) розділів ІІ-VI): 85 балів. Засуджений став на шлях виправлення та має бути представлений на умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (згідно ст. 81 КК України) ? 65 балів.

Умовно-дострокове звільнення має важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої статтею 50 Кримінального кодексу України. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як визначено статтею 6 Кримінально-виконавчого кодексу України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Верховний Суд України в п.17 постанови Пленуму № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» наголошує, що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потреб у наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі.

Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.

Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

З огляду на викладене суд прийшов до висновку про для задоволення подання.

Керуючись ст. 537 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покараннявідносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного йому за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 10.05.2023 року, з урахуванням вироку Київського апеляційного суду від 12.12.2023 року, на невідбутий строк, що складає 04 місяці 27 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

СуддяОСОБА_5