Номер провадження:1-кп/521/1895/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001938 від 17.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадження суду на розгляд під головуванням судді ОСОБА_1 , надійшло клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001938 від 17.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У провадженні СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження за №0001938 від 17.08.2017 року за ч.1 ст. 140 КК України.

Встановлено, що 16.08.2017 року об 12 годині 09 хвилин до чергової частини Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, надійшло телефонне повідомлення «102» про те, що 16.08.2017 приблизно об 11 години 50 хвилин, в кімнаті своєї житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , помер ОСОБА_4 , без ознак насильницької смерті, в результаті неналежного виконання професійних обов`язків медичними працівниками КНП «МКЛ №1» ОМР.

В ході досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій з метою встановлення осіб, які вчинили вказане кримінальне правопорушення (злочин), однак встановити особу чи отримати будь-які докази на причетність особи до його вчинення не надалося можливим.

Так, допитано 17.08.2017 та 27.08.2024 як свідка ОСОБА_5 , яка повідомила, що 08.08.2027 до неї зателефонували працівники приймального відділення КНП «МКЛ № 1» ОМР та повідомили, що її чоловік ОСОБА_4 доставлений каретою швидкої медичної допомоги до вказаного лікувального закладу у стані алкогольного сп`яніння. Після телефонної розмови свідок ОСОБА_5 одразу ж пішла до приймального відділення КНП «МКЛ № 1» ОМР, де зустріла свого чоловіка ОСОБА_4 , який дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, одяг його був брудним, оскільки останній падав, так як спиртні напої викликали втрату координації руху, однак всі документи, грошові кошти та інші цінні речі були при ньому. В ході спілкування, ОСОБА_4 не скаржився на погане самопочуття та перебував у свідомості, тому його дружина ОСОБА_5 забрала чоловіка до дому, оскільки від надання медичної допомоги він відмовився. Дорогою ОСОБА_4 повідомив свідкові, що перебував в гостях, де сильно сп`янів і дорогою до дому декілька разів падав з висоти власного зросту, ймовірно в цей час його помітили перехожі та викликали швидку медичну допомогу. Факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 повністю заперечував. У подальшому, в період часу з 08.08.2017 по 15.08.2017 ОСОБА_4 , перебував в дома, на погане самопочуття не скаржився, за медичною допомогою до лікувальних закладів не звертався. Однак, 15.08.2017 о 19 годині самопочуття ОСОБА_4 погіршилось, а 16.08.2017 приблизно об 11 годині 30 хвилин він помер.

Згідно висновку експерта № 1411-2714-17 від 13.12.2017, смерть ОСОБА_4 перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з наявною у нього черепно-мозковою травмою у вигляді переломів кісток сплетіння черепа, крововиливів над і під тверду мозкову оболонку, крововиливів під м`які мозкові оболонки забою головного мозку та настала від набряку мозку. Вказані ушкодження, враховуючи їх характер та морфологічні особливості, не виключають можливість їх спричинення внаслідок падіння з висоти власного зросту.

У кримінальному провадженні слідчим СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області працівникам СКП ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надавались доручення про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. ст. 40, 41 КПК України, зокрема 17.08.2017, 28.12.2017, 13.04.2018, 09.07.2019,21.08.2020,20.05.2021,13.09.2022,24.04.2023,30.12.2023,08.08.2024.

Встановити свідків, очевидців кримінального правопорушення та особу, яка скоїла злочин встановити не виявилось можливим.

Відповідно до вимог ст.ст. 2, 8, 9, 17, 22, 276 КПК України, повідомлення про підозру особі у вчиненні кримінального правопорушення здійснюється за наявності достатніх доказів.

На момент звернення до суду з даним клопотанням, особу, яка вчинила кримінальне правопорушення встановлено не було.

Дії невстановленої особи стороною обвинувачення кваліфіковано за ч.1 ст. 140 КК України.

В судовому засіданні прокурор вважав наявними підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, так як кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 140 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину та з моменту його скоєння минув трирічний строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, просив закрити вказане кримінальне провадження.

Вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд надходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 п. 3-1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно п. 1-1 ч. 2 та абзацу четвертому ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

При цьому суд враховує і те, що 01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII).

Зазначеним Законом № 2617-VIII внесено зміни в Кримінальний кодекс України та встановлено нову класифікацію кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Відповідно до ст. 12 КК України визначено класифікацію кримінальних правопорушень. Так, кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до частин 3 6 ст. 12 КК України, злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років. Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років. Особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Санкція ч. 1 ст. 140 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до п`яти років або виправними роботами на строк до двох років, або обмеження волі на строк до двох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Таким чином, з 01.07.2020 у зв`язку з набранням чинності Законом № 2617-VIII, дії невстановленої особи, які стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 140 КК України, визначено як нетяжкий злочин.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 КК України, давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.

Вказане кримінальне правопорушення не відноситься до категорій кримінальних правопорушень, згаданих законодавцем у ч. 4 та ч.5 ст. 49 КК України.

У ході досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) дій, однак не встановлено особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення та повідомлення про підозру в межах кримінального провадження не здійснювалося.

Таким чином, матеріали справи не містять відомості про те, що невстановлена особа у проміжок часу з 16.08.2017 року (день виявлення кримінального правопорушення) по теперішній час ухилялась від слідства, оскільки в цей період невстановлена особа не була належним чином повідомлена про підозру та їй не було відомо про свій процесуальний статус, її обов`язок з`являтися до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності.

На підставі чого, судом в даному випадку не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, передбаченого ч. 2 ст. 49 КК України.

Аналіз приписів зазначених норм кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що вказане кримінальне провадження, в ході розслідування якого не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, за встановлених обставин, суд вправі закрити зі спливом строку, визначеного п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Виходячи з фактичних обставин справи, так як вони викладені в клопотанні прокурора та підтверджуються матеріалами справи, судом встановлено, що особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 140 КК України, не встановлено, подія виявлення кримінального правопорушення мала місце 16.08.2017 року, відтак на даний час сплинув передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України трирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, зазначене кримінальне правопорушення є нетяжким злочином та відповідно не є особливо тяжким злочином проти життя чи здоров`я особи та не є злочином, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, а тому з огляду на викладене, зважаючи, що особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлено, а закінчення строку давності притягнення до кримінальної відповідальності є безумовною підставою для закриття кримінального провадження, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 284, 369, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001938 від 17.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - задовольнити.

Кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001938 від 17.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України - закрити, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.49 КК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів.

Суддя ОСОБА_1