Провадження №: 1-кп/752/2183/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , в приміщенні суду під час відкритого судового розгляду кримінального провадження № 0000139 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волноваха Донецької області, українця, громадянина України, неодруженого, який утриманців не має, працевлаштованого у ТОВ «Епіцентр» на посаду комплектувальника відділу «Склад А», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, зокрема п.п. 12.1, 12.2, 12.13 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07.10.1998 р. за № 637/3077.

Однак ОСОБА_4 , усупереч обов`язку їх неухильного дотримання, діючи в порушення вказаних вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, став на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив злочин проти громадської безпеки за наступних обставин.

Так, у ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу. В подальшому реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , більш точний час та місце не встановлено, придбав через мережу інтернет кастет та розпочав його носити при собі.

Далі, 17.07.2024 року ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, що виразились у носінні холодної зброї (кастета) без передбаченого законом дозволу, незаконно маючи при собі в передній зовнішній кишені штанів, які були одягнуті на ньому на той час, холодну зброю (кастет), зайшов до вестибюлю станції метро «Теремки» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де приблизно о 12 годині 50 хвилин був зупинений працівником поліції та запрошений до кімнати поліції, що розташована на вказаній станції КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України в присутності двох запрошених понятих чоловічої статі, під час проведення особистого обшуку останнього та обшуку його особистих речей, виявлено та вилучено із передньої зовнішньої кишені штанів, які були одягнуті на ньому на той час, кастет, який відноситься до холодної зброї, а саме до контактної неклинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, який останній за викладених обставин придбав та незаконно носив, без передбаченого законом дозволу.

Таким чином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у незаконному носінні холодної зброї (кастет) без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 17.07.2024 зайшов до станції метро «Теремки», мав у кармані кастет для власної самооборони, який в подальшому був вилучений працівниками поліції, а також зазначив що в обвинувальному акті всі обставини зазначені вірно.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 263 КК України - як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд бере до уваги і визнає обставиною, яка пом`якшує покарання - його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання в судовому засіданні не встановлено.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд виходить із характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу вчинення кримінального проступку, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального проступку і обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального проступку, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального проступку, а також враховує дані про особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно працевлаштований, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, а тому, на переконання суду, необхідним для виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, буде призначення йому покарання у межах санкції ч. 2 ст. 263 КК України - у виді штрафу.

При цьому, зважаючи на те що обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку, висловив щирий жаль з приводу вчиненого, активно сприяв розкриттю злочину, в даному конкретному випадку суд вважає на необхідне обмежитись мінімальним розміром покарання, сума якого є реальною для виконання.

Таке покарання, на переконання суду, має бути справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попереджати вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідати його меті, гуманності, справедливості і не потягнути за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі, пов`язані з проведенням експертизи, слід покласти на обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, за яке призначити йому покарання у виді у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази:

кастет, який відноситься до холодної зброї, що поміщений до спеціального пакету №3909014 та зберігається у камері зберігання речових доказів УП в метрополітені ГУНП у м. Києві - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати в сумі 2271,84 грн на проведення експертизи (висновок експерта від 22.07.2024 № СЕ-19/111-24/41321-ХЗ).

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1