ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/194/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/2449/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 4 ст. 185, ч. 1, 3 ст. 357 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2024 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001502 від 24.11.2023 за частиною 4 статті 185, частинами 1, 3 статті 357 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2024 року клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою задоволено, продовжено обвинуваченій ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 днів, до 13 січня 2025 року, включно із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн., яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області. При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти звільнити з покладенням обов`зків: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися з м. Харкова без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання.

Обвинувачена ОСОБА_6 , не погоджуючись з ухвалою суду, подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити їй запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, зменшити розмір застави, який для неї є непомірним.

Апеляційні вимоги обвинувачена мотивує тим, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України відсутні, вона має постійне місце проживання, на потерпілого та свідків не впливає, оскільки потерпілого та одного свідка не можуть знайти. Вказує, що має захворювання ВІЛ, гепатит С, та потребує лікування, за час перебування в слідчому ізоляторі має гарні характеристики, працевлаштована до швацького цеху та має подяку.

Відповідно до частини 4 статті 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін. Враховуючи відсутність відповідного клопотання, розгляд апеляційної скарги здійснюється без участі сторін, що узгоджується з вищенаведеними вимогами частини 4 статті 422-1 КПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченої, колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги не встановила, виходячи з наступного.

Перевіряючи обгрунтованість ухвали суду про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої, суд першої інстанції врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , та дійшов обгрунтованого висновку, що ризики вчинення нею дій, передбачених пунктами 1, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України не зменшилися, продовжують існувати, у зв`язку із чим застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнє для запобігання вказаним ризикам, з чим погоджується апеляційний суд.

Колегія суддів вважає оскаржуване судове рішення обґрунтованим та вмотивованим, мотиви прийнятого рішення є такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що обвинувачена раніше притягалася до кримінальної відповідальності за умисні злочини та знову обвинувачується у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, що обгрунтовано свідчить про наявність ризику, передбаченого пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Відповідно до журналу судового засідання від 14.11.2024 вбачається, що судом змінено порядок дослідження доказів, визначено спочатку допит свідків. Таким чином, судове провадження триває, а враховуючи дані про особу обвинуваченої, посилання суду на ризики, передбачені пунктами 1, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, не є безпідставними. Будь-яких даних, які б свідчили про наявність у обвинуваченої міцних соціальних зв`язків та які б достатньою мірою гарантували її належну процесуальну поведінку у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, суду не надано.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Посилання обвинуваченої на наявність у неї захворювань заслуговують на увагу, однак доказів того, що обвинувачена позбавлена можливості отримувати в умовах слідчого ізолятора необхідну медичну допомогу та лікування, а також неможливість у зв`язку із цим перебувати під вартою, суду апеляційної інстанції не надано.

Щодо розміру застави, суд апеляційної інстанції зазначає, що його розмір відповідає тяжкості інкримінованого злочину та узгоджується з положеннями пункту 2 частини 2 статті 182 КПК України, визначений у межах, передбачених для даної категорії злочинів та не є максимальним.

З наведеного вбачається, що при визначенні розміру заставу необхідно враховувати всі обставини у сукупності, зокрема і сімейний стан обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. При цьому, розмір застави має одночасно гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченої та бути достатнім стримуючим фактором, під загрозою втрати якої, у випадку внесення застави, обвинувачена би утрималася від протиправної поведінки. З огляду на дані про особу обвинуваченої ОСОБА_6 , відсутність даних про міцні соціальні зв`язки обвинуваченої, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, суд апеляційної інстанції не встановив достатніх підстав для зменшення розміру застави, визначеного судом першої інстанції, оскільки саме такий розмір застави здатний гарантувати належне виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, у випадку звільнення з-під варти.

З огляду на встановлені обставини, порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та вмотивоване рішення, судом апеляційної інстанції не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів не вбачає достатніми для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту чи зменшення розміру застави.

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2024 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді: