Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/532/24
Номер провадження 1-кп/948/153/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2024 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в селищі Машівка кримінальне провадження № 0000184 від 06.07.2024р. стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, військовозобов`язаного, не працює, перебуває в незареєстрованому шлюбі, не депутата, раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України

в с т а н о в и в :

1.Формулювання обвинувачення та кваліфікація дій особи

06.07.2024р. близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на території власного господарства в АДРЕСА_1 , помітив на вулиці автомобіль ВАЗ-21124 днз НОМЕР_1 , що належить раніше знайомому ОСОБА_6 , який рухався по вулиці. В подальшому, на території свого домогосподарства взяв до рук цеглину та вибіг на вулицю Незалежності, тобто в громадське місце, яке є доступним для широкого кола людей, діючи умисно, незважаючи на те, що знаходиться в громадському місці, з особливою зухвалістю, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки у суспільстві, самоствердитися за рахунок інших осіб, протиставити себе іншим громадянам та суспільству, з хуліганських спонукань, всупереч загальноприйнятим в суспільстві правилам поведінки та нормам моралі, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, безпричинно жбурнув цеглину в лобове скло вищевказаного автомобіля, за кермом якого перебував ОСОБА_7 . В результаті протиправних хуліганських дій ОСОБА_5 , лобове скло автомобіля розбилося і цеглина влучила в область лівого плеча громадянки ОСОБА_8 , яка знаходилася на передньому пасажирському сидінні та отримала тілесні ушкодження у вигляді забою верхньої третини лівого плеча з синцем, які згідно висновку експерта № 153 від 08.07.2024р. кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 був грубо порушений громадський порядок та завдано майнової шкоди власнику автомобіля ВАЗ-21124 днз НОМЕР_2 ОСОБА_6 в розмірі 3 500, 00 грн.

Хуліганські дії ОСОБА_5 супроводжувалися голосними вигуками та створенням аварійної ситуації на дорозі, чим привернули увагу проживаючих неподалік місця пригоди громадян.

За таких обставин, дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

2.Відомості про укладену угоду

15.07.2024р. між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої підозрюваний зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі викладеному в обвинувальному акті в суді, відшкодував потерпілому ОСОБА_6 3 500, 00 грн.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального проступку щодо особи похилого віку.

З огляду на особу ОСОБА_5 , а також враховуючи: економію бюджетних коштів, наявність письмової згоди потерпілих на укладення угоди; відсутності тяжких наслідків; недопущення випадків загрози учасників судового провадження в період воєнного стану, сторони погодили йому покарання обвинуваченому за ч.1 ст. 296 КК України у виді 1 року обмеження волі зі звільненням від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

3.Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав винуватість у вчиненні інкримінованого злочину та погоджується на призначення узгодженого покарання і затвердження угоди.

Прокурор та захисник вважають, що угода відповідає вимогам закону та може бути затверджена судом, порушень при її укладенні не допущено.

4.Мотиви суду

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

Згідно з п.1 ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачується, класифікується, як кримінальний проступок, за якими шкода завдана ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , які надали згоду на укладення вказаної угоди, його правова кваліфікація вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого у його вчиненні, а отже, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

На виконання вимог ст.474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, передбачені п.1 ч.4 зазначеної норми, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що учасники судового розгляду ствердили в судовому засіданні.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання за ч.1 ст. 296 КК України у виді 1 року обмеження волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вирішуючи питання визначення тривалості іспитового строку, суд, враховуючи обставини справи, факт вчинення кримінального проступку, його суспільну небезпеку, особу ОСОБА_5 , який по місцю проживання характеризується позитивно, оскільки на засіданнях адмінкомісії не розглядався, раніше не судимий, вважає за необхідне визначити йому тривалість іспитового строку на мінімальний строк з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України для здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання, оскільки вважає, що саме такі обов`язки забезпечать належну його поведінку.

5.Мотиви ухвалення рішення щодо речових доказів

Відповідно до ст. 100 КПК України речовий доказ у справі - цеглину, яка зберігається в кімнаті речових доказів СПД № 1 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, слід знищити.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлено

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15.07.2024р. між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України в період іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ у справі: цеглину знищити.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.15 ст. 615 КПК України оголошено резолютивну частину вироку.

Суддя ОСОБА_1