Справа № 953/8914/24
н/п 1-кс/953/7157/24
"27" вересня 2024 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
слідчого - ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
секретар судового засідання ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,
Орган досудового розслідування встановив, що не пізніше 20 вересня 2024 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою в групі з невстановленими органом досудового розслідування особами, в умовах воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, який в подальшому неодноразово продовжений та діє на теперішній час, переслідуючи мету незаконного збагачення, використовуючи пригнічений емоційний стан ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого невстановлена органом досудового розслідування особа на ім`я « ОСОБА_9 » переконала у тому, що стосовно нього відкрите кримінальне провадження за фактом здійснення шахрайських дій, повідомив йому, що у разі несплати грошових коштів за вирішення питання щодо не притягнення його до кримінальної відповідальності, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна.
Після чого 24 вересня 2024 року ОСОБА_4 , реалізуючи спільний протиправний умисел, спрямований на незаконне збагачення, під час особистої зустрічі з ОСОБА_8 , пред`явив йому вимогу щодо надання грошових коштів у сумі 20 000 доларів США за остаточне вирішення питання щодо уникнення ОСОБА_8 кримінальної відповідальності.
27 вересня 2024 року близько 09 години 20 хвилин під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального експерименту, ОСОБА_8 прийшов на попередньо визначене ОСОБА_4 місце зустрічі, а саме неподалік від торгового центру «КЛАСС», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де під час зустрічі з ОСОБА_4 . ОСОБА_8 передав йому грошові кошти у розмірі 5000 доларів США із заздалегідь ідентифікованими серійними номерами.
27 вересня 2024 року ОСОБА_4 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.
27 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
Слідчий зазначає, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 25.09.2024; даними протоколу огляду місця події від 27.09.2024; даними протоколів допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; даними протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 27.09.2024; даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення злочину від 27.09.2024; даними протоколу огляду особи, яка залучена до проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 27.09.2024; даними протоколу огляду несправжніх (імітаційнитх) засобів від 27.09.2024.
Слідчий стверджує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 вчинив умисний особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, що може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні та, враховуючи ту обставину, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має стабільного джерела доходу, тому з метою отримання заробітку шляхом зайняття злочинною (протиправною) діяльністю може вчинити нове кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст.177 КПК України.
Слідчий ОСОБА_12 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених саме п.п. 1, 3, 5 ст.177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання про обрання стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував, просив обрати стосовно нього більш м`який запобіжний захід, зокрема у виді домашнього арешту.
Захисник - ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що підозрюваний не має жодного наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків або вчиняти новий злочин, у зв`язку з чим, ризики, на які посилається слідчий у клопотанні, жодним чином не обґрунтовані. Просив обрати щодо свого підзахисного більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт, який, на його переконання, зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. Також зауважив, що підозрюваний має цивільну дружину, працює не офіційно, що свідчить про наявність у підозрюваного стійких соціальних та родинних зв`язків. У разі вирішення судом питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив визначити розмір застави з урахуванням положень п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.
27 вересня 2024 року о 09 годині 24 хвилини ОСОБА_4 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.
27 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Підставою для звернення з даним клопотання стало те, що у діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме: даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 25.09.2024; даними протоколу огляду місця події від 27.09.2024; даними протоколів допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; даними протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 27.09.2024; даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення злочину від 27.09.2024; даними протоколу огляду особи, яка залучена до проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 27.09.2024; даними протоколу огляду несправжніх (імітаційнитх) засобів від 27.09.2024.
У судовому засіданні сторона обвинувачення підтвердила ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Крім того, у судовому засіданні прокурором підтверджений ризик того, що підозрюваний може впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи процедуру отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні.
Одночасно з цим, слідчий суддя зауважує, що стороною обвинувачення під час судового розгляду клопотання не доведений ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи те обставину, що підозрюваний раніше не притягався до кримінальної відповідальності.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Так, слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який має зареєстроване місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , проте фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, але підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у разі визнання його винним у виді позбавленні волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна.
З огляду на викладене, під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені слідчим та прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також відомості про особу підозрюваного у їх сукупності, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя вивчав можливість застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_4 , хоча і є раніше не судимим, проте на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Доводи сторони захисту щодо доцільності обрання щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не спростовують вищевказаних висновків суду.
Нормами частини 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Пунктом 3 частини 5 статті 182 КПК України визначений розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, беручи до уваги характер та обставини вчинення інкримінованих підозрюваній діянь, як вони сформульовані стороною обвинувачення, їх суспільну небезпеку, враховуючи особу підозрюваного, його матеріальний стан, наявність існуючих та підтверджених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає, що пропорційним та раціональним буде визначити підозрюваному ОСОБА_4 на підставі п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України заставу у розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, що дозволить забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні, оскільки це є основною метою застосування запобіжного заходу.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197 КПК України,
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" на 60 днів у межах строку досудового розслідування до 25 листопада 2024 року включно.
Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії відповідного запобіжного заходу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.
У разі внесення застави на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти)для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
5) утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокуратуру і слідчого суддю Київського районного суду м. Харкова.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається таким, щодо якого застосований запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити ОСОБА_4 та заставодавцю, що у разі невиконання покладених на підозрюваного, обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України, а до підозрюваного, обвинуваченого може бути застосований інший запобіжний захід.
Строк дії ухвали встановити до 25 листопада 2024 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 - у той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали кладений 30 вересня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1