Справа № 289/2086/24
Номер провадження 1-кп/289/194/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2024 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09 жовтня 2024 року за № 0000236 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Веприн, Радомишльського району Житомирської області, громадянин України, освіта середня, не одружений, працює кочегаром Кримоцької сільської ради, на утриманні 3 неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 25.09.2020 року органом №1830, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимий,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 357, ч. 4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що в період дії правового режиму воєнного стану, введеного на території України Указом Президента від 24.02.2022 року № 64/2022, який на даний час є продовженим, 03.09.2024 у денний час ОСОБА_4 знаходився в будинку за місцем проживання ОСОБА_6 , який розташований по АДРЕСА_2 , де в приміщенні спальні помітив банківську картку АТ КБ «Приватбанк» та АБ «Укргазбанк», яка належить ОСОБА_6 і у нього виник умисел на викрадення даних банківських карток.

Одразу ж після цього, у вказаний день, час та місці ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку офіційного документа в умовах воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу підійшов до столу та таємно, умисно викрав банківські картки АТКБ Приватбанк та АБ ІНФОРМАЦІЯ_2 емітовані на ім`я ОСОБА_6 (з безконтактною технологією проведення платежів), які є офіційним документом, згідно ст. 1 Закону України « Про інформацію» п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст.1 п.15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.

Таким чином ОСОБА_4 своїми протиправними діями здійснив викрадення офіційного документа, а саме вище вказаних банківських карток банку АТКБ Приватбанк та банку АБ ІНФОРМАЦІЯ_2 , які емітовані на ім`я ОСОБА_6 .

Своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документа, вчинених з корисливих мотивів, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії, після викрадення банківських карток, на яких встановлений ліміт по оплаті без підтвердження PIN-коду, емітентом яких є ОСОБА_6 та належить, АТКБ «Приватбанк» та АБ «Укргазбанк», які в силу вимог ст. 1 Закону України "Про інформацію" N 2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України "Про платіжні системи коштів в Україні" N 2346 III від 05 квітня 2001 року, ч. 4ст. 51 Закону України "Про банки та банківську діяльність" N 2121-Ш від 7 грудня 2000 року, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року N 414, та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом, в ході чого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на таємне викрадення з банківських рахунків вказаних карток грошових коштів.

Продовжуючи свій злочинний умисел, у період з 04 жовтня 2024 року, по 05 жовтня 2024 року, ОСОБА_4 залучив сторонніх осіб, а саме ОСОБА_8 не повідомивши останній, що вищезазначені банківські картки йому не належать та надав ОСОБА_8 вказані банківські карти для подальшого розрахунку.

Після цього, ОСОБА_4 у невстановлений час та місці 04.10.2024 попросив придбати ОСОБА_9 , яка не була обізнана про злочинні наміри ОСОБА_7 , продукти харчування та інші речі в магазині «Ольга», що розташований в с. Веприн Вишевицької ОТГ Житомирського району Житомирської області.

У вказаний день, час та місці ОСОБА_8 перебуваючи в приміщенні магазину «Ольга» в АДРЕСА_1 , виконуючи прохання ОСОБА_7 , володіючи інформацією про персональні ідентифікаційні номери платіжних карток (пінкод), які надав їй ОСОБА_4 встановлений на останні для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, маючи у користуванні викрадені ОСОБА_4 банківські карти емітовані на ім`я ОСОБА_6 та належні ОСОБА_10 , та АБ ІНФОРМАЦІЯ_2 , без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи ОСОБА_9 , яка не була обізнана про злочинні наміри ОСОБА_7 , здійснювала розрахунки платіжними картками у вказаному магазині на суму 1114 гривень 14 копійок та куплене майно передала ОСОБА_11 .

Після цього, у період з 05.10.2024, по 07.10.2024, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, знаходячись в приміщенні магазину ФОП « ОСОБА_12 », який розташований по АДРЕСА_1 , володіючи інформацією про персональні ідентифікаційні номери платіжних карток емітовані на ім`я ОСОБА_6 та належні ОСОБА_10 , та АБ ІНФОРМАЦІЯ_2 , (пін-код), встановлені на останні для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, діючи умисно, протиправно, в умовах воєнного стану з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи у користуванні викрадені ним банківські карти емітовані на ім`я ОСОБА_6 та належні АТКБ «Приватбанк», та АБ «Укргазбанк», без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, шляхом здійснення транзакцій, здійснив розрахунки вказаними банківськими картками в приміщенні магазину ФОП « ОСОБА_12 », який розташований по АДРЕСА_1 на загальну суму 3048 гривень 64 копійок якими розпорядився на власний розсуд.

Вчиненими злочинними діями ОСОБА_13 спричинив потерпілій ОСОБА_14 майнову шкоду на загальну суму 4162 гривень 78 копійок.

Діяння, що складаються з двох або більшої кількості тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром, спрямованих на досягнення єдиної мети, складають єдиний злочин.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

15 жовтня 2024 року між прокурором Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури, за наявності письмової згоди потерпілої, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника, в порядку, передбаченому ст. 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних умов для даного провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст. 357 та ч.4 ст.185 КК України, який в повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував заподіяну шкоду.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинення кримінального правопорушення передбаченогоч.1 ст. 357 та ч.4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, сторони погоджуються на призначення остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Разом з тим погоджують застосування судом положень ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

В судовому засіданні сторони просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочин передбачений ч.4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України є тяжким. Потерпіла надала прокурору згоду на укладення угоди.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

В підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України та ч.4 ст.185 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням, яке передбачене санкцією ч. 1 ст. 357 та ч.4 ст.185 КК України, воно відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, працює, на утриманні має 3 дітей, характеризується позитивно та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, яка згідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено. Матеріальна шкода, завдана злочином потерпілій відшкодована повністю. Арешт на майно обвинуваченого не накладався. Відносно обвинуваченого запобіжні заходи не обирались.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 жовтня 2024 року між прокурором Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09 жовтня 2024 року за № 0000236.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 357 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки;

- за ч.4 ст.185 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, поклавши на нього відповідно до ч. 1 та ч.3 ст. 76 КК України такі обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_15