Справа № 501/2011/20
Номер провадження:1-кп/521/1290/24
УХВАЛА

24 червня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

при судовому розгляді об`єднаного кримінального провадження №501/2011/20 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нововолинськ Волинської області, громадянки України, із середньою освітою, одруженої, яка немає на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимої, останній раз 24.10.2007 року Личаківським районним судом Львівської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, звільнилась 15.07.2014 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Малиновським районним судом міста Одеси розглядається об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 357 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальних актах.

Під час судового засідання прокурором було заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на те, що ризики вчинення дій, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не перестали існувати.

Захисник обвинуваченої заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, вказавши, що ризики зазначені прокурором є необґрунтованими та недоведеними, просила суд змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку захисника обвинуваченої, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до положень Глави 18 КПК України, розгляд питання про обрання чи продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою здійснюється судом за обов`язковою участю обвинуваченого, що забезпечує йому гарантії доступу до правосуддя, а також надає можливості висловлення своєї позиції з зазначеного питання та є способом реалізації права на захист у кримінальному провадженні.

Разом із цим, аналіз діючих норм процесуального законодавства свідчить про те, що ці норми не регламентують процедуру розгляду питань про обрання (продовження) запобіжного заходу у відсутності обвинуваченої, при обставинах, які об`єктивно унеможливлюють забезпечення його участі у судовому засіданні.

Так, внаслідок знеструмлення Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» та через відсутність інтернет зв`язку з установою, проведення судового засідання в режимі відеоконференції з обвинуваченою ОСОБА_5 не виявляється за можливе.

У зв`язку із зазначеними обставинами, які унеможливлюють участь обвинуваченої у судовому засіданні, виконуючи вимоги процесуального закону про обов`язковість вирішення питання про продовження тримання під вартою осіб, які вже тримаються під вартою, приймаючи до уваги, що норми КПК України не регулюють вирішення питання кримінального провадження, при обставинах, що склалися, суд вважає за можливе застосовувати при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України, на підставі п. 6 ст. 9 КПК України, тобто провести судове засідання з розгляду клопотання прокурора без участі обвинуваченої.

При цьому суд також приймає до уваги, що інтереси обвинуваченої у суді забезпечені участю її захисника, що є реалізацією права обвинуваченої на захист, а гарантом дотримання всіх прав і свобод людини в умовах воєнного стану, принципів верховенства права і законності, є безпосередньо суд, яким буде перевірена наявність обставин, передбачених ст. 177, 178 КПК України, тобто обставин, наявність чи відсутність яких є підставою для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Приймаючи рішення про розгляд клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без участі обвинуваченої, суд також приймає до уваги наявність процесуального права обвинуваченої на подачу апеляційного оскарження прийнятого без її участі рішення з метою його перевірки на предмет законності та обґрунтованості.

Строк тримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою, встановлений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08.05.2024, спливає 06.07.2024. Закінчити розгляд кримінального провадження з постановленням судового рішення до вказаної дати не уявляється можливим з об`єктивних причин.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Зокрема, на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду вказує те, що остання обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, зокрема одне з яких є нетяжким злочином та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років. Можливість призначення обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі може викликати загрозу її втечі, про що неодноразово зазначалося у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії», і відповідно до якого «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, обвинувачена ОСОБА_5 раніше судима, наразі притягується до відповідальності за вчинення інших кримінальних правопорушень, на неодноразові виклики до суду не з`являлася, про причини неявки суд не повідомляла, тому ухвалою від 19.07.2022 остання оголошувалась в розшук.

На наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується) вказує той факт, що ОСОБА_5 раніше судима за аналогічні злочини. Окрім того, відносно обвинуваченої в Київському районному суді м. Одеси, Галицькому районному суді м. Львова розглядаються ще кримінальні провадження.

Також, у ОСОБА_5 немає постійного офіційного місця роботи та доходів, крім того є підстави вважати, що ОСОБА_5 отримує дохід у зв`язку з своєю протиправною діяльністю та через скрутне матеріальне становище, може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Інші більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать виконання обвинуваченою ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти зазначеним вище ризикам.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, при вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 суд також враховує наступні обставини: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватою у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вона обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченої, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність в неї родини й утриманців; майновий стан обвинуваченої; наявність судимостей.

Доводи захисника в обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд відхиляє, оскільки вони не спростовують обставин, що вказують на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідних для тримання під вартою.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, на думку суду, немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Враховуючи положення ст.ст. 182, 183 КПК України, суд вважає необхідним визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 20 мінімумів для працездатних осіб, що складає суму 60 560 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 314-315, 334, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці (60 днів), тобто до 22.08.2024 включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 розмірів мінімальної заробітної плати для працездатних осіб, що складає 60 560 гривень.

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Обвинувачена звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченій та направити до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор».

Апеляційна скарга, на ухвалу суду може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_6