У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ( в режимі ВКЗ)

підозрюваного ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ з приміщення

ІНФОРМАЦІЯ_1 )

захисника ОСОБА_7 (в режимі ВКЗ)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 вересня 2024 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

-підозрюваного за ч. 5 ст. 407 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 вересня 2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті військової НОМЕР_1 у ЗСУ до 25 листопада 2024 року включно.

Визначено застава 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 грн, з покладенням на ОСОБА_6 обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Підозрюваний ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що свідки у даному кримінальному провадженні надали неправдиві показання, які на його думку можливо спростувати. Також апелянт зазначив, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є недоведеними.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Херсоні) ТУ ДБР у м. Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000627 від 23.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

20.09.2024 старшим слідчим другого СВ (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_8 за погодженням із прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке направлено ОСОБА_6 за зареєстрованим місцем проживання та командиру військової частини НОМЕР_2 .

22.09.2024 слідчий другого СВ (з дислокацією у АДРЕСА_1 , постановою оголосив підозрюваного ОСОБА_6 у розшук.

Задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується долученими до клопотання матеріалами, а саме: матеріалами службового розслідування від 29.03.2024; показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ..

Враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що існують заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості підозрюваним переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, продовжити вчиняти кримінальне правопорушення або вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважав, що такий запобіжний захід, як тримання під вартою, є обґрунтованим і застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Крім того, слідчий суддя дійшов висновку щодо необхідності, з огляду на підстави та обставини, визначені ст.ст. 177, 178 КПК України, встановлені в ході розгляду клопотання, визначити підозрюваному розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Призначаючи такий розмір застави, слідчий суддя врахував обставини кримінального правопорушення та особу підозрюваного та дійшов висновку, що застава у межах п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Позиції учасників судового провадження.

Підозрюваний ОСОБА_12 та захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, думку прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Пунктом «с» частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Зокрема, у п. 126 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кавала проти Туреччини" (заява №28749/18), Суд зазначив, що особа може бути затримана відповідно до п. 1 (с) ст. 5 Конвенції лише в рамках кримінального провадження з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону, а висновки слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є правильними та такими, що узгоджуються з позицією, висловленою ЄСПЛ у вищезазначених рішеннях.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення.

На думку колегії суддів, ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже, підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, мають місце.

У клопотанні слідчий зазначив, як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, продовжити вчиняти кримінальне правопорушення або вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення.

Колегія суддів погоджується з обґрунтуванням, наведеним слідчим суддею, щодо наявності цих ризиків, та зазначає, що оскаржуване рішення в цій частині належно мотивоване.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку, що підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, і передбачене покарання, може умисно ухилятися від явки до органу досудового розслідування та суду. Про вказані наміри свідчить поведінка підозрюваного, оскільки (за пред`явленою підозрою) достовірно знаючи свої обов`язки, самовільно залишив місце служби в умовах воєнного стану та не вжив жодних заходів для з`явлення у військову частину.

Також підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, у тому числі військовослужбовцями його підрозділу, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчинені військового злочину в умовах воєнного стану, що може свідчити про відсутність у останнього бажання підкорятися наказам командування та проходження подальшої служби у Збройних силах України, що (як наслідок) може призвести до вчинення ним нових військових злочинів або продовжувати вчиняти інші подібні злочини.

Враховуючи вагомість наявних доказів про можливе вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, дані про особу ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов правильного висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого статтею 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Згідно вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Призначаючи заставу у розмірі, передбаченому законом, слідчий суддя обґрунтовано врахував обставини кримінального провадження, а також дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, є військовослужбовцем. Слідчий суддя дійшов правильного висновку, що застава у мінімальних межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з чим погоджується і колегія суддів.

З огляду на наведене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 вересня 2024 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3