Справа № 308/1991/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2024 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгороді кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002266 від 05.11.2023 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Імстичово, Хустського району, Закарпатської області, вдівця, має на утриманні одну неповнолітню дитину, з середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.06.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від реального відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:

І. Формулювання обвинувачення.

05 листопада 2023 року, близько 12 години 40 хвилин, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходився на подвір`ї біля будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник конфлікт з потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, в ході конфлікту який переріс у бійку ОСОБА_4 штовхнув потерпілого ОСОБА_5 , після чого тримаючи у лівій руці кухонний ніж вказаним ножем, який знаходився у горизонтальному положенні, відносно потерпілого, наніс останньому один удар в область живота, а саме у праве підребер`я.

В результаті чого умисними діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення передньої черевної стінки з пошкодженням тонкого кишківника, та брижі товстого кишківника, які в момент їх заподіяння були небезпечними для життя і за цією ознакою згідно п.2.1.3 (к) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 винним себе не визнав, та пояснив, що 05.11.2023 року він зустрівся із мамою потерпілого ОСОБА_7 і між ними виник спір. Вона пішла додому, а він через деякий час прийшов до її будинку і закинув у вікно продукти, які вона йому приносила і повернувся до себе додому. Через деякий час, приблизно о 10 годині 30 хвилин в двері його квартири став стукати потерпілий ОСОБА_5 , однак він не відчинив йому двері, та просив того піти. Після він виглянув у вікно і побачив, що потерпілий ОСОБА_5 з ще одним хлопцем стояли на вулиці. Через деякий час він вирішив вийти на двір, подивитися чи пішов ОСОБА_5 та оскільки він снідав, то автоматично узяв із собою ніж. Коли він вийшов на двір, то ОСОБА_5 одразу підійшов до нього, став наносити йому удари, бризкав в його бік із балончика, у відповідь він удари не наносив. Потім другий хлопець потяг його за капюшон нагнув і притиснув до землі. Він впав на коліна, ніж тримав в руці, яка була обперта на коліно. В цей час ОСОБА_5 наносив йому удари і щоб зупинити це, він схопив ОСОБА_5 за ноги, а той не втримався і упав на нього, і таким чином напевно напоровся на ніж. Однак він цього не бачив і не почув. Після ОСОБА_5 сів на бордюр, а він кинув ніж та пішов. Він не бив ОСОБА_5 ножем спеціально і цілеспрямовано, а поранення сталося внаслідок падіння ОСОБА_5 на ніж під час сутички. Однак він жалкує, що так сталося. Просить суд суворо його не карати.

ІІІ. Позиція захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 .

Так, захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 вважає, що обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України є необґрунтованим. Вважає, що ОСОБА_4 не наносив удар ОСОБА_5 ножем навмисно, а заподіяв тому таке поранення з необережності. Просив суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_4

ІV. Позиція потерпілого.

Так, потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 05.11.2023 року обвинувачений ОСОБА_4 прийшов до будинку, в якому він проживає разом із матір`ю, близько 10 години та став під вікнами кричати ображаючи його маму. Він зробив ОСОБА_4 зауваження і через деякий час ОСОБА_4 пішов. Він одівся, зателефонував товаришу ОСОБА_8 та разом вони пішли до місця проживання ОСОБА_4 , де він постукав в квартиру останнього. ОСОБА_4 вийшов на балкон, він із ОСОБА_9 стояли внизу, і приблизно 15-20 хвилин він сварився із ОСОБА_4 , захищаючи свою маму. Приблизно через 30 хвилин вийшов ОСОБА_4 , тримаючи в руках металевий предмет схожий на ніж. Він підійшов до ОСОБА_4 і вдарив того в обличчя, у відповідь ОСОБА_4 вдарив його декілька разів. Після він вибив із рук ОСОБА_4 металевий предмет, схожий на ніж (мачете). Бризнув в обличчя ОСОБА_4 із балончика. Він звалив ОСОБА_4 на землю. Після вони підвелися і він побачив в лівій руці ОСОБА_4 інший ніж. Він зробив ОСОБА_4 підсікання та вдарив того декілька разів. ОСОБА_4 став падати та потягнув його за собою. Як йому ОСОБА_4 наніс удар ножем він не пам`ятає, однак у нього потемніло в очах. Вже після він побачив, що має поранення. Витрати, які він поніс на лікування ОСОБА_4 , йому не відшкодував. Подав до суду заяву, згідно якої претензій до ОСОБА_4 на має та просить призначити тому покарання не пов`язане із позбавленням волі.

V. Допитані в судовому засіданні свідки.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що 05.11.2023 року до обіду йому зателефонував ОСОБА_5 та попросив піти із ним, підстрахувати. Вони разом підійшли до будинку, де живе ОСОБА_4 і ОСОБА_5 кликав ОСОБА_4 вийти поговорити. ОСОБА_4 вийшов на балкон і з балкону сварився із ОСОБА_5 . Вони вже хотіли йти, коли на вулицю вийшов ОСОБА_4 , тримаючи в руках металевий предмет, схожий на ніж (мачете). ОСОБА_5 бризнув в обличчя ОСОБА_4 із балончика та вибив металевий предмет. Після ОСОБА_5 і ОСОБА_4 билися між собою. В якийсь момент він побачив, як ОСОБА_4 дістав ніж та ножем наніс удар ОСОБА_5 в живіт. Після вони впали, а він підбіг і забрав у ОСОБА_4 ніж та відкину його в сторону. Через деякий час ОСОБА_4 утік, а він лишався з пораненим ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вийшла виносити сміття і побачила сутичку між двома хлопцями, третій хлопець знаходився поруч. В одного із них в руках було мачете, вони кричала та просила хлопців зупинитись. Двоє хлопців бились між собою. Як наносився удар ножем вона не бачила. Після викликала поліцію.

Свідок ОСОБА_11 , який працює хірургом хірургічного відділення, пояснив, що в листопаді 2023 року поступив пацієнт із проникаючим ножовим пораненням в праве підребер`я, середнього ступеня тяжкості. Операція тривала приблизно дві години.

VI. Досліджені в судовому засіданні письмові докази.

Згідно з рапортом помічника чергового Ужгородського РУП від 05.11.2023 року о 12 годині 58 хвилин надійшло повідомлення від ОСОБА_12 про бійку між двома чоловіками за адресою: АДРЕСА_4 , в руці одного чоловіка є ніж.

Згідно з протоколом огляду місця події від 05.11.2023 року, а саме двору будинку АДРЕСА_4 , напроти другого під`їзду, на відстані 3 метрів від будинку, під деревом виявлено та вилучено ніж, загальною довжиною 266 мм, довжина руків`я якого становить108 мм з довжиною леза 158 мм.

Ухвалою слідчого судді від 14.11.2023 року у справі №308/19097/23 провадження №1-кс/308/5279/23 на кухонний ніж та мобільний телефон Xiaomi чорного кольору з пошкодженим дисплеєм накладено арешт.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2023 року свідок ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_4 , як чоловіка, який 05.11.2023 року близько 13 години, в АДРЕСА_4 , на території подвір`я, тримаючи в руках ніж, вчинив бійку із невідомим їй раніше чоловіком.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2023 року свідок ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_4 , як чоловіка, який 05.11.2023 року близько 13 години, в АДРЕСА_4 , на території подвір`я, тримаючи в руках ніж, наніс один удар ножем в область живота його знайомому ОСОБА_5 , від якого ОСОБА_5 впав, а він відкинув ніж подалі від учасників.

Згідно з протоколом затримання ОСОБА_4 затримано 05.11.2023 року о 17 годині 10 хвилин.

Згідно з постановою про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 06.11.2023 року вилучений у ОСОБА_4 під час його затримання мобільний телефон «Xiaomi» чорного кольору з пошкодженим дисплеєм визнано речовим доказом.

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 05.01.2024 року з потерпілим ОСОБА_5 видно, що ОСОБА_5 показав та описав механізм нанесення йому удару ножем ОСОБА_4 05.11.2023 року.

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 05.01.2024 року із свідком ОСОБА_8 видно, що ОСОБА_8 відтворив події, які відбулися 05.11.2023 року показав та описав механізм нанесення удару ножем ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 .

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 18.01.2024 року із підозрюваним ОСОБА_4 видно, що ОСОБА_4 відтворив події, які відбулися 05.11.2023 року показав та описав, як він під час бійки спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження ножем в живіт, під час бійки та падіння останнього на ніж, який він тримав в руках.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №435 від 21.11.2023 року згідно з представленою медичною документацією №12030/1539/2227 з КНП «ЦМКЛ», яка заведена на ОСОБА_5 , 1999 р.н., при поступленні у нього було виявлено тілесні ушкодження у вигляді: «Проникаюче ножове поранення передньої черевної стінки з пошкодженням тонкого кишківника та брижі товстого кишківника. Закритий поперечний перелом діафізу ІІ-Ї п`ясної кістки правої кисті зі зміщенням. Забійна рана спинки носа. Забій лівого колінного суглобу». Тілесні ушкодження у вигляді «Проникаюче ножове поранення передньої черевної стінки з пошкодженням тонкого кишківника та брижі товстого кишківника» виникли внаслідок дії колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа по ударному механізму дії із послідуючим розрізанням. Дані тілесні ушкодження в момент їх заподіяння були небезпечними для життя і за цією ознакою згідно з п.2.1.3 (к) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження. Дані тілесні ушкодження привели до розладу здоров`я строком понад 3 тижні (більше як 21 день) і за цією ознакою згідно з п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, які в момент їх спричинення не були небезпечними для життя і здоров`я потерпілого. Всі тілесні ушкодження, які були виявлені у ОСОБА_5 , 1999 р.н., могли виникнути при обставинах справи, про які повідомляє потерпілий та які викладені у постанові. Малоймовірним є виникнення вищевказаних тілесних ушкоджень внаслідок вільного падіння тіла з висоти власного зросту, оскільки вони не є характерними для даного виду травми.

Згідно з додатковим висновком судово-медичної експертизи №43 від 30.01.2024 року на основі вище викладених даних судово-медичного обстеження громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з врахуванням медичної карти стаціонарного хворого №12030/1539/2227, «Висновку експерта» №435, протоколів допиту свідків, потерпілого, підозрюваного; відеозапису проведених слідчих експериментів, відповідно з питаннями, поставленими на вирішення даної експертизи, прихожу до наступного підсумку: Тілесні ушкодження виявлені у гр. ОСОБА_5 , 1999 р.н., а саме «Проникаюче ножове поранення передньої черевної стінки з пошкодженням тонкого кишківника та брижі товстого кишківника» виникло внаслідок дії колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа по ударному механізму дії із послідуючим розрізанням. Враховуючи медичну документацію та покази хірурга, який проводив оперативне втручання рановий канал мав напрямок справа наліво спереду назад і проходив майже у горизонтальній площині, тобто травмуючий предмет мав також знаходитися у горизонтальній площині.

Таким чином, найбільш ймовірно, що потерпілий в момент отримання тілесного ушкодження знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні.

У випадку знаходження травмуючого предмету в інших площинах (вертикальній або косо-вертикальній тощо) та враховуючи морфологію пошкоджених органів, а саме, що вхідна рана знаходиться у правому підребер`ї, найбільш ймовірно, що мало б місце пошкодження печінки, яке при наданні кваліфікованої медичної допомоги не виявлено, а виявлено тільки пошкодження тонкої кишки та брижі товстої кишки, що є більш характерним для знаходження травмуючого предмету в горизонтальній площині.

VІІ. Оцінка Суду.

Оцінка суду обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_4 і визнане судом доведеним за складом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Так, з об`єктивної сторони умисне тяжке тілесне ушкодження характеризується: 1) дією або бездіяльністю у вигляді посягання на здоров`я іншої людини; 2) наслідками у вигляді спричинення тілесних ушкоджень; 3) причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідками.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується умисною виною, тобто особа усвідомлює, що може заподіяти тяжку шкоду здоров`ю потерпілого, і бажає або свідомо припускає настання такої шкоди.

Вина ОСОБА_4 в умисному заподіянні тілесних ушкоджень, небезпечних для життя ОСОБА_5 в момент заподіяння, підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів, які не суперечать один одному, а послідовно доводять те, що ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно наніс потерпілому ОСОБА_5 удар ножем, в результаті чого потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення передньої черевної стінки з пошкодженням тонкого кишківника, та брижі товстого кишківника, які в момент їх заподіяння були небезпечними для життя.

На думку суду, твердження ОСОБА_4 про те, що він умисно не наносив удар потерпілому ОСОБА_5 ножем в живіт, а потерпілий впав на ніж, який він тримав в руці, спрямоване на введення суду в оману, спаплюження дійсних обставин справи задля уникнення чи пом`якшення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Таке твердження ОСОБА_4 є голослівним, нічим не підтвердженим та спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, такими як покази свідка ОСОБА_8 , висновком судово-медичної експертизи №435 від 21.11.2023 року та додатковим висновком судово-медичної експертизи №43 від 30.01.2024 року.

Так, свідок ОСОБА_8 і в судовому засіданні, і під час проведення слідчого експерименту підтвердив, що він бачив, що під час сутички ОСОБА_4 з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 дістав ніж та ножем наніс удар ОСОБА_5 в живіт, хлопці впали, а він забрав у ОСОБА_4 ніж та відкину його в сторону. Такі покази свідка ОСОБА_8 узгоджуються із висновком СМЕ №435 від 21.11.2023 року, згідно з яким малоймовірним є виникнення вищевказаних тілесних ушкоджень внаслідок вільного падіння тіла з висоти власного зросту, оскільки вони не є характерними для даного виду травми, та додатковим висновком СМЕ №43 від 30.01.2024 року, згідно з яким рановий канал мав напрямок справа наліво спереду назад і проходив майже у горизонтальній площині, тобто травмуючий предмет мав також знаходитися у горизонтальній площині. Таким чином, найбільш ймовірно, що потерпілий в момент отримання тілесного ушкодження знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні. Своєю чергою такі докази повністю спростовують твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він удар ножем ОСОБА_5 в живіт не наносив, що ОСОБА_5 сам впав на ніж, який він тримав в руці.

Крім того, суд вважає твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що ніж в нього був лише один, що він узяв із собою ніж випадково, оскільки снідав, таким, що спрямовано на підтвердження його версії про відсутність у нього умислу на нанесення удару ножем потерпілому та спричинення потерпілому тілесних ушкоджень ножем з необережності. Однак таке твердження суперечить дослідженим судом доказам, а саме показами потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , які пояснили, що у ОСОБА_4 в руках спочатку був металевий предмет, схожий на ніж (мачете), який вибив із його рук ОСОБА_5 , та після цього у ОСОБА_4 в руках опинився інший ніж, яким він наніс удар потерпілому ОСОБА_5 . Таким чином, на думку суду, виходячи у двір ОСОБА_4 до потерпілого ОСОБА_5 узяв із собою предмет, схожий на ніж (мачете) та ніж, яким були спричинені тілесні ушкодження потерпілому, що може свідчити про те, що ОСОБА_4 мав намір застосувати ці предмети. Такі дії ОСОБА_4 , на думку суду, спростовують його версію про необережне нанесення ножем тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .

З огляду на викладене, суд визнає твердження і доводи обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про невинуватість обвинуваченого у заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння потерпілому ОСОБА_5 , неспроможними, голослівними, не підтвердженими доказами, такими, що мають своєю ціллю створити враження того, що тілесні ушкодження ОСОБА_5 були спричинені з необережності, при цьому спрямовані на суттєве зменшення обвинуваченим ОСОБА_4 відповідальності за вчинений ним злочин.

Виходячи із проведеного вище аналізу доказів, суд визнає покази потерпілого, свідків, письмові докази сторони обвинувачення в їх сукупності належними і допустимими, оскільки всі досліджені докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину, вони передбачені, як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством і не дають підстав для сумніву у винуватості останнього.

Жоден із доказів не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 , 05.11.2023 року під час сутички із потерпілим ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно заподіяв потерпілому тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

З огляду на вищевказане, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисні тяжкі тілесні ушкодження, тобто умисні тілесні ушкодженні, небезпечні для життя в момент заподіяння, що спричинили смерть потерпілої.

VIII. Призначення покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винного, а саме те, що він раніше судимий за вчинення умисного злочину, працював неофіційно, негативно характеризується за місцем проживання, відсутність обставини, що пом`якшують та наявність такої обтяжуючої покарання обставини, як вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та відповідно до статті 65 КК України враховує, що ОСОБА_4 розлучений, має одну неповнолітню дитину, на обліку лікарів нарколога, психіатра, не перебуває, перебуває на диспансерному обліку лікаря-інфекціоніста.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства та вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, яке на думку суду, буде необхідне та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив злочин до повного відбуття покарання за вироком Ужгородського міськрайнного суду від 09.06.2023 року, суд, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, вважає, що до покарання, призначеного за цим вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайнного суду від 09.06.2023 року.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 05.11.2023 року.

ІX. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Скасувати арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.11.2023 року у справі №308/19097/23 (№1-кс/308/5279/23) у кримінальному провадженні №0002266, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.11.2023 року:

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін, зарахувавши в строк відбування покарання період його перебування в умовах тримання під вартою.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайнного суду Закарпатської області від 09.06.2023 року (справа № 308/7523/23) 2 (два) місяці позбавлення волі, остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити 5 (п`ять) років 2 (два) місяці позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 05 листопада 2023 року.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк тримання під вартою під час досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження з 05.11.2023 року по 10 вересня 2024 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Скасувати арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.11.2023 року у справі №308/19097/23 (№1-кс/308/5279/23) у кримінальному провадженні №0002266, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.11.2023 року:

Речові докази: предмет, зовні схожий на кухонний ніж, який зберігається в камері зберігання речових доказів Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області знищити; мобільний телефон марки «Xiaomi» чорного кольору з пошкодженим дисплеєм, який зберігається в камері зберігання речових доказів Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1