єдиний унікальний номер справи 546/807/23
номер провадження 1-в/546/25/24
УХВАЛА

іменем України

17 жовтня 2024 року м. Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

провідного інспектора Полтавського РС №7 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Решетилівка Полтавської області клопотання (подання) начальника Полтавського РС №7 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_6 про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розсоховате Решетилівського району Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 23.08.2023 вироком Решетилівського районного суду Полтавської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнений від відбування покарання згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,

УСТАНОВИВ:

До Решетилівського районну суду Полтавської області 26.08.2024 надійшли матеріали клопотання (подання) начальника Полтавського РС №7 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_6 про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 23.08.2023 вироком Решетилівського районного суду Полтавської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнений від відбування покарання згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, на підставі ч. 1 ст. 78 КК України та ч. 2 ст. 162 КВК України.

В обґрунтування клопотання зазначив що, за період відбування покарання засуджений зарекомендував себе з позитивної сторони. До адміністративної відповідальності не притягувався, за період відбування покарання нового кримінального правопорушення не скоїв. Неявок до служби пробації не допускав. За місцем проживання характеризується позитивно. Просить звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання.

Провідний інспектор Полтавського РС №7 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_3 - у судовому засіданні клопотання (подання) начальника підтримав, просив його задовольнити та звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, у зв`язку із закінчення строку призначеного покарання та виконанням покладених обов`язків судом.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання (подання) підтримав та просив звільнити його від призначеного покарання.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що суд повинен вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2 та 3 ст. 74 КК України (тобто, у випадку, коли карність діяння законом усунена), оскільки 09.08.2024 набув чинності Закон України 3886-ІХ.

Суд, заслухавши думку прокурора, представника Полтавського РС №7 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області, засудженого, вивчивши матеріали клопотання (подання), матеріали особової справи, оцінивши докази, вважає, що подання не може бути розглянуто з наступних причин та підлягає поверненню.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон № 3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

За п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 23.08.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до мотивувальної частини вироку Решетилівського районного суду Полтавської області 23.08.2023 дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, яке мало місце 26.06.2023.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно вироку Решетилівського районного суду Полтавської області від 23.08.2023, ОСОБА_5 26.06.2023 викрав майно на суму 1266,67 грн.

Таким чином, на засудженого ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З поданого до суду клопотання (подання) вбачається, що орган пробації просить звільнити від призначеного покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 23.08.2023 вироком Решетилівського районного суду Полтавської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнений від відбування покарання згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, саме на підставі ч. 1 ст. 78 КК України та ч. 2 ст. 162 КВК України.

Крім того, вказане клопотання надійшло на розгляд до Решетилівського районного суду Полтавської області 26 серпня 2024 року, вже після набрання 09.08.2024 чинності Закону України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон № 3886-ІХ) від 18.07.2024.

Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч. 2 ст. 74 КК України.

Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст. 58 Конституції України про зворотню дію законів та інших нормативно-правових актів та ст. 5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі.

Так, згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України чи виконання вироку відстрочене ст. 536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2 ст. 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що клопотання (подання) начальника Полтавського РС №7 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_6 саме про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розсоховате Решетилівського району Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 23.08.2023 вироком Решетилівського районного суду Полтавської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнений від відбування покарання згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання (подання) начальника Полтавського РС №7 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_6 щодо звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із закінченням іспитового строку - повернути.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Решетилівський районний суду Полтавської області.

Повний текст ухвали складено без оголошено 21 жовтня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1