ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2940/24 Справа № 210/3954/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеконференції, апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 07 серпня 2024 року, якою задоволено подання ДУ «Криворізька виправна колонія № 80» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 07 серпня 2024 року задоволено подання ДУ «Криворізька виправна колонія № 80» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .. Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_8 своєю сумлінною поведінкою довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні подання ДУ «Криворізька ВК № 80» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .. Зазначає, що суд безпідставно задовольнив подання колонії. Вказує, що засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. Засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання в установі 6 разів був заохочений, що є обов`язком засудженого. ОСОБА_8 до оплачуваної праці був залучений лише в 2024 році. Крім того, виконання робіт по самообслуговуванню та благоустрою колонії в порядку ч. 5 ст. 118 КВК України є обов`язком кожного засудженого, що передбачено ч. 3 ст. 107 КВК України.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

З матеріалів справи вбачається, що вирок Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.05.2020 року ОСОБА_8 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28.09.2020 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Початок строку відбуття покарання: 17.02.2019 року, кінець такого строку: 17.02.2026 року.

Станом на момент розгляду справи засуджений відбув, визначені п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України 2/3 призначеного судом строку покарання. Невідбута частина покарання складає 01 рік 06 місяців та 05 днів позбавлення волі.

З 19.02.2019 року перебував в ДУ «Дніпровська УВП №4» до дисциплінарної відповідальності не притягувався. З 16.11.2020 в ДУ «Криворізька виправна колонія № 80», ОСОБА_8 був заохочений 6 разів в період з 2021-2024 роки за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці на виробництві. Засуджений ОСОБА_8 працевлаштований до «Ливарного цеху» в колонії.

Крім того, згідно характеристики, засуджений відвідує регулярно заходи виховного характеру, зокрема зарахований до програми диференційованого виховного випливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення», реагує на такі заходи позитивно. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідним братом, цінує цей зв`язок. За вироком суду цивільного позову не має, вину у скоєному злочині визнає повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України однією із основних підстав для застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання є наявність даних, які свідчать про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно дострокове звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженим свого виправлення. Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових кримінальних правопорушень.

Пленум ВСУ у п. 17 Постанови від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого ст. 81 КК України, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.

Колегія суддів, враховуючи позитивну характеристику засудженого, наявність у нього шести заохочень за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, які він отримував у вигляді подяк від начальника установи, відсутність жодних стягнень за увесь час відбування покарання, погоджується з висновками суду першої інстанції, що наведені обставини вказують на цілеспрямоване та послідовне виправлення засудженого ОСОБА_8 ..

На думку колегії суддів, також слід відмітити, що до засудженого жодного разу раніше умовно-дострокове звільнення чи заміна покарання більш м`яким не застосовувалися.

Крім того, у матеріалах справи мається висновок щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_8 згідно якого із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи, засуджений набрав 78 балів з мінімально необхідних 65, тому може вважатися таким, що став на шлях виправлення.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці справді довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів, його поведінка може свідчити про його виправлення та готовності до самокерованої правослухняної поведінки.

Доводи апеляційної скарги прокурора, що судом першої інстанції, нібито, не надано оцінки яким чином засуджений бере участь і проявляє корисну активність в організації виховних заході в установі, не надано оцінки участі ОСОБА_8 в самодіяльних організаціях засуджених та ставлення до праці, є необґрунтованими, оскільки на момент вчинення кримінального правопорушення, за яке наразі відбуває покарання ОСОБА_8 раніше не судимий, придбав навики та досвід роботи слюсарем, за який ТОВ «Хотей-Моноліт» готові взяти його на працю.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено таких порушень КПК або КК України, які б тяглі за собою скасування ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404 - 407, 539 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 07 серпня 2024 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді