Справа № 404/2461/24
Номер провадження 1-кс/404/2572/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Кропивницькому клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження №0000070 від 19.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з вище вказаним клопотанням, відповідно до якого просив:

- скасувати арешт з автомобіля Mercedes-Benz В170, реєстраційний номер НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ), накладений відповідно до ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.03.2024 у справі № 404/2461/24.

На обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 21.03.2024 накладено арешт, заборонивши розпоряджатись та користуватись автомобілем Mercedes-Benz B170 реєстраційний номер НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), власником якого являється ОСОБА_5 , та фактичним володільцем є ОСОБА_4 .

Так, скаржник мотивуючи свою заяву вказав, що на даний час органом досудового розслідування проведено всі необхідні огляди транспортного засобу та інженерно-технічні експертизи, по ушкодженням на транспортному засобі проведено трасологічні експертизи, а сам він детально описаний та його вигляд міститься в фото таблицях, відтак подальша потреба у утриманні зазначеного вище транспортного засобу, наразі, відпала.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання без її участі, вимоги клопотання підтримала та з урахуванням того, що автомобіль вже оглянуто судовими експертами, та він наразі зберігається у неналежних умовах, а саме на відкритому майданчику, просила арешт скасувати частково, передавши їй автомобіль на відповідальне зберігання, який вона зобов`язується зберігати в незмінному стані до вирішення справи по суті.

Слідчий та прокурор про розгляд клопотання повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явились. Слідчий просив розглянути справу без його участі, при цьому просив відмовити у задоволенні клопотання у зв`язку з проведенням інженерно-транспортної та трасологічної експертиз.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що у провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, знаходяться матеріали досудового розслідування №0000070 від 19.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 21.03.2024 року клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно по матеріалам кримінального провадження 0000070 з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України задоволено. Накладено арешт, заборонивши розпоряджатись та користуватись автомобілем Mercedes-Benz B170, реєстраційний номер НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), власником якого являється ОСОБА_5 , та фактичним володільцем - ОСОБА_4 .

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого ЗУ від 24.02.2022 року «2102-ІХ», воєнний стан запроваджується із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Таке рішення ухвалено у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану», який відповідно до Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №2119-IX (реєстр. №7168) продовжено строк дії воєнного часу в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб; в подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ, Указами Президента України військовий стан продовжувався, який діє і на даний час.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно із ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

В ході судового розгляду клопотання про скасування арешту майна заявником жодним чином не доведено того, що арешт на майно було накладено необґрунтовано, або що в подальшій дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Посилання заявника на обмеження прав як власника вищевказаного рухомого майна не можуть бути підставою для скасування арешту, оскільки майно, на яке накладено арешт, є речовим доказом у справі.

Враховуючи наведені та встановлені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є передчасним та не підлягає задоволенню, оскільки ні ініціатор клопотання, ні її представник / захисник не довели, що потреба в арешті майна відпала.

Такий висновок слідчого судді не суперечить положенню ст. 1 Протоколу до Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та висновкам ЄСПЛ, даних у рішенні від 24.01.1994 року у справі Раймондо проти Італії «Raimondo v. Italy».

Норма ст. 174 КПК України пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, його захисника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

Досудове розслідування наразі триває, і будь-яких доказів того, що потреба в арешті майна відпала, слідчому судді не надано.

Так, заперечуючи проти задоволення клопотання слідчий у своїй письмовій заяві вказав, що в рамках даного кримінального провадження призначено інженерно-транспортну та трасологічну експертизи.

Відтак, як встановлено матеріалами клопотання вказаний транспортний засіб зберіг сліди вчинення кримінального правопорушення, за участю даного автомобіля заплановано проведення експертизи, тобто його повернення власнику унеможливить належну фіксацію здобутих таким чином доказів.

Згідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Оскільки підстав, визначених ст. 174 КПК України, для скасування арешту не встановлено, на території України, наразі, запровадження воєнний стан, відтак клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження №0000070 від 19.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1