Справа № 286/3534/24
У Х В А Л А

16.09.2024 м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене начальником Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, та додані до клопотання матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2024 року слідчий СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 10.02.2020 року вироком Першотравневого районного суду Донецької області за ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, 26.04.2023 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, 19.12.2023 року будучи притягнутим до кримінальної відповідальності відділом поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 4 КК України, та 28.08.2024 року будучи притягнутим до кримінальної відповідальності відділом поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області за ст. 185 ч.4, ч. 1 ст. 304 КК України та будучи не засудженими за вищевказані злочини, на шлях виправлення не став та скоїв нове кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

14 вересня 2024 року біля 22 години, в с. Радча, Народицької ТГ, Коростенського району, ОСОБА_4 перебуваючи на АДРЕСА_3 , на грунті раніше виниклих неприязних відносин, з метою вчинення помсти за раніше виниклу конфлікту ситуацію, побачив припаркований автомобіль марки «ВАЗ - 21099», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », належний ОСОБА_7 , та вирішив його знищити шляхом підпалу (підпалити).

Реалізую свій злочинний намір, направлений на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до належного ОСОБА_9 легкового автомобіль марки «ВАЗ - 21099», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », після чого відкрив незамкнені дверцята переднього пасажира автомобіля та поклав на переднє пасажирське сидіння заздалегідь заготовлену кору дерева, яку в подальшому підпалив та закривши дверцята пішов з місця події, в результаті чого салон та кузов автомобіля було пошкоджено вогнем.

В продовженні свого злочинного наміру 14.09.2024 року, ОСОБА_8 після підпалу вищевказаного автомобіля, підійшов до домогосподарства належного ОСОБА_10 , що розташоване в АДРЕСА_4 , та на грунті раніше виниклих неприязних відносин, з метою вчинення помсти за раніше виниклу конфлікту ситуацію вирішив знищити шляхом підпалу належний останньому автомобіль марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер « НОМЕР_1 ».

Реалізую свій злочинний намір, направлений на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов на територію подвір`я вищевказаного домогосподарства, де підійшов до належного ОСОБА_10 легкового автомобіля марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », після чого через відчинене вікно дверцят водія, підпалив та в подальшому поклав на сидіння водія заздалегідь заготовлену кору дерева та побачивши, що вогонь почав швидко розгорятись залишив територію домогосподарства, внаслідок чого салон та кузов автомобіля було пошкоджено.

Таким чином ОСОБА_8 умисно знищив чуже майно шляхом підпалу, внаслідок чого заподіяв потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 матеріальну шкоду.

Своїми умисними діями, вираженими в умисному знищенні чужого майна, вчиненими шляхом підпалу, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 194 ч. 2 КК України.

Враховуючи вищевикладене, з метою попередження можливості продовження підозрюваним ОСОБА_11 злочинної діяльності (вчиняти нові кримінальні правопорушення), а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на цього процесуальних обов`язків, запобіганням можливим спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим слідчий просить клопотання задовольнити.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав викладених у ньому.

Підозрюваний щодо задоволення клопотання заперечував, просить застосувати домашній арешт. Захисник клопотання вважає передчасним.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

При обранні запобіжного заходу повинні враховуватись одночасно його мета (ч.1 ст.177 КПК), підстави (ч.2 ст.177 КПК) та інші передбачені законом обставини (ст.178 КПК). Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

15.09.2024 року відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000319 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України. Вказані відомості внесені у зв`язку з тим, що 14.09.2024 біля 22 год. вс. Радча Народицької ТГ Коростенського району сталося загоряння автомобіля марки «ВАЗ - 21099» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 та автомобіля марки «ВАЗ-2101» р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 .

15.09.2024 року о 16 год. 05 хв. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до десяти років.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 194 КК України, враховує положення ст. ст. 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що слідчий суддя на стадії проведення досудового розслідування не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини. Таким чином, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих та досліджених в судовому засіданні доказів визначає, що причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу з огляду потреб досудового розслідування.

Як зазначено в ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного слідчий суддя враховує не лише наявність у кримінальному провадженні вагомих доказів обгрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також те, що відбував покарання в місцях позбавлення волі, маючи зняту та непогашену в законному порядку судимість, на шлях виправлення не став, повернувся до суспільно-небезпечної поведінки, вчинив злочин з мотивів помсти шляхом підпалу.

До того ж, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя поряд з цим враховує особу підозрюваного, який не має постійного місця проживання, в минулому переховувався від суду та був оголошений в розшук, вказане свідчить, що він може ухилитись від слідства та суду у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, а також стан його здоров`я та міцність соціальних зв`язків.

З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого, погоджене з прокурором, необхідно задовольнити, а до підозрюваного застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислювати з моменту затримання підозрюваного, визначеного відповідно до ст.209 КПК України, тобто з 15.09.2024 року.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 205, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати 60 днів і закінчується 13 листопада 2024 року.

Визначити заставу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, яка може бути внесена у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок суду у будь-який момент строку тримання під вартою.

У разі внесення застави підозрювана особа звільняється з-під варти і на неї покладаються наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за їх вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

- утримуватись від спілкування з іншими особами у кримінальному провадженні за №0000319 від 15.09.2024, коло яких визначає та повідомляє підозрюваному слідчий або прокурор органу досудового розслідування, з приводу обставин вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення.

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки покладаються на підозрюваного строком на два місяці з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави.

У разі невиконання підозрюваним зазначених обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1