13.09.2024
Справа № 642/3933/24
н/п 1-кс/642/2907/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу заявника ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 від 06.08.2024 року, у кримінальному провадженні №0002738 від 25.04.2024, про відмову у визнанні потерпілим, -

встановив:

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України, в якій заявник просить скасувати постанову слідчого Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 06.08.2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні №0002738 від 25.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України..

В обґрунтування вимог скарги заявник вказав, що слідчими Другого слідчого відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002738 від 25.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. Відомості до ЄРДР були внесені на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення за його заявою від 08.02.2024р. (М-802/п-24).

В заяві від 13.02.2024р. він повідомляв про вчинення ДОП ВП № 2 ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 та начальником ВП № 2 ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364 КК України та ч. 1 ст. 366 КК України.

Вказує, що у зв`язку із протиправними діями посадових осіб ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області йому було завдано майнової та моральної шкоди, що згідно вимог ст.55 КПК України є підставою для визнання його потерпілим.

06.08.2024 постановою слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 відмовлено у визнанні його потерпілим у к/п №0002738.

Заявник із вказаною постановою не погоджується та вважає, що вона підлягає скасуванню з тих підстав, що оскаржувана постанова не містить правового обґрунтування щодо відмови у залученні його як потерпілого та щодо надання йому відповідного статусу у кримінальному провадженні з посиланням на докази, які здобуті в результаті слідчих дій в установленому порядку, та слідчим не з`ясовувалось питання щодо заподіяння йому шкоди.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив задовольнити вимоги повністю.

Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 303 ч. 1 п. 5 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Судом встановлено, що в провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, знаходиться кримінальне провадження, відомості про кримінальні правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002738 від 25.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 01.04.2024 (справа № 642/1523/24, провадження № 1-кс/642/1025/24), якою зобов`язано внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 08.02.2024 (М-802/п-24).

Отже, заявником про кримінальне правопорушення є ОСОБА_3 .

У заяві ОСОБА_3 повідомляв про події, які на його переконання свідчать про вчинення кримінальних правопорушень, а саме, про нібито сприяння з боку ДОП ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області спочатку ОСОБА_7 , а потім і чоловіком на ім`я ОСОБА_8 упродовж тривалого часу здійснювати незаконну підприємницьку діяльність на території комунальної власності без дозвільних документів Харківської міської ради, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення згідно КУпАП.

До Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві була подана заява ОСОБА_3 щодо надання пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 від 06.08.2024 року відмовлено ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим та врученні пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002738 від 25.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Згідно постанови, на даний час у органу досудового розслідування відсутні будь- які фактичні дані про вчинення ДОП ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 дій зловживання владою або службовим становищем, заподіяння ОСОБА_3 фізичної, матеріальної або моральної шкоди, та ОСОБА_3 не зазначається, якими об`єктивними даними доводиться існування завданої йому шкоди, та взагалі не надано доказів, які б підтвердили заподіяння матеріальної шкоди та/або спричинення нематеріальної шкоди.

Слідчим зазначено, що на даному етапі проведення досудового розслідування не можливо стверджувати про наявність у заявника будь-якої шкоди, зокрема істотної, тобто такої яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тому відсутні підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілим.

Із змісту ч.5 ст.55 КПК України випливає, що у разі відмови особі у визнанні її потерпілою, слідчий або прокурор виносить мотивовану постанову, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно вимог ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, можуть бути оскаржені тільки під час досудового розслідування.

У відповідності до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмова у задоволенні скарги.

Частиною першою ст.55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Разом з тим ч.5 даної статті визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

При цьому очевидність та достатність таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному окремому випадку, виходячи з обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерлілим.

Відповідно до ст. 110 КПК України, в постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.

За змістом оскаржуваної постанови слідчого, заявником передчасно ініційовано питання про визнання потерпілим у даному кримінальному провадженні у розумінні вимог КПК України; не наведено обґрунтування спричинення йому шкоди.

Слідчий суддя погоджується з оскаржуваною постановою слідчого та не вбачає підстав для її скасування, оскільки постанова слідчого є мотивованою, слідчим зазначено, з яких мотивів він дійшов висновку про відмову у визнанні потерпілим.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що згідно ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачений частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого. Слідчий та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій. Слідчий здійснює свої повноваження, відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 40 КПК України).

Слідчий суддя вважає, що висновки в оскаржуваній постанові відповідають фактично встановленим обставинам і їм дана правильна кримінально-правова оцінка, названа постанова є законною і обґрунтованою, тому підстави для скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні відсутні.

Слідчий суддя критично ставиться до доводів скаржника з приводу того, що постанова є незаконною та необґрунтованою. У постанові слідчого є мотивувальна частина з посиланням на положення КПК, яка містить мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування (у задоволенні клопотання відмовлено, оскільки спричинена шкода підлягає доказуванню, а на даний момент недостатньо відомостей, які б свідчили про шкоду, завдану скаржнику кримінальним правопорушенням).

Слід зазначити, що сам факт внесення відомостей в ЄРДР не свідчить про вчинення кримінального правопорушення, а є підставою для проведення певних слідчих (розшукових) дій з метою перевірки обставин викладених заявником та виконання завдання кримінального провадження.

Разом з тим, досудове розслідування по кримінальному провадженню №0002738 триває.

В постнові слідчий також вказує на те, що досудове розслідування, станом на зараз, не встановило відомостей, які можуть свідчити про завдану шкоду.

Таким чином, наявність постанови про відмову у визнанні потерпілим не перешкоджає в подальшому визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні при наявності для цього підстав.

Разом з тим, слідча суддя звертає увагу на те, що таким чином права ОСОБА_3 не обмежуються, оскільки визнання потерпілим може відбутися на будь-якій стадії кримінального провадження, щойно буде встановлено (або належним чином доведено) вид і розмір шкоди, що була завдана кримінальним правопорушенням.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 55, 303, 304, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 від 06.08.2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0002738 від 25.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1