Справа № 308/6074/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , кримінальному провадженні №0000065 від 01.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному проваджені за №0000065 від 01.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, про арешт майна.

Клопотання надійшло на адресу суду 29.07.2024 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області за процесуального керівництва Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні зареєстрованому до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000065 від 01.02.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, за фактом зловживання службовими обов`язками посадовими особи Квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачево (), які будучи у змові із суб`єктами господарської діяльності під час виконання робіт по об`єктах будівництва, шляхом складання актів виконаних робіт із завищеними об`ємами робіт, внесенням завищеної вартості матеріалів за фактичного використанням низькоякісних матеріалів, включенням машин та механізмів, що не використовувались в ході виконання робіт та в супереч ДСТУ та ДБН, а також використанням найманих працівників без укладення трудових угод та відповідно несплати податків та зборів, які включаються в акти виконаних робіт, здійснили розтрату та привласнення бюджетних коштів чим самим нанесли збитки Державному бюджету України.

19.07.2024 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду, було проведено санкціонований обшук за адресою АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка являється неофіційним бухгалтером ТОВ «Спецбудторг», . В ході обшуку було виявлено та вилучено належні ОСОБА_4 речі та документи, а саме:

1)Мобільний телефон моделі HUAWEI, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , із сім карткою оператора мобільного зв`язку водафон НОМЕР_3 ;

2)Мобільний телефон моделі Redmi Xiomi Hyper, ІМЕІ НОМЕР_4 , ІМЕІ НОМЕР_5 , із сім карткою оператора мобільного зв`язку водафон НОМЕР_6 ;

3)Ноутбук моделі LENOVO, IDEA PAD 315 IML 05, LAPTOR ECULRRF7, код продукту НОМЕР_7 ;

4)Копія паспорту гр. ОСОБА_4 на двох аркушах;

5)Цінова пропозиція на ремонтні роботи виконана ОСОБА_5 із зазначенням номеру мобільного телефону НОМЕР_8 на чотирьох аркушах;

6)Порожня папка-справа із написом на ній ТОВ «Спецбудторг» зарплата 2021;

7)Чорнові записи із зазначенням логінів і паролів субєктів господарської діяльності на семи аркушах.

19.07.2024 постановою слідчого, вищевказані речі та документи визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні.

Вищеперераховані майно, речі та речовини підпадають під ознаки, перераховані в ч. 1 ст. 98 КПК України, а саме були предметом вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом, а тому є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

З огляду на те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, прокурор просив накласти арешт на вказаний автомобіль.

У судове засідання слідчий не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. При цьому, подав заяву, згідно якої просив розглянути подане ним клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, подане клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши клопотання з долученими до нього матеріалами, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно змісту ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області за процесуального керівництва Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні зареєстрованому до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000065 від 01.02.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, за фактом зловживання службовими обов`язками посадовими особи Квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачево ().

19.07.2024 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду, було проведено санкціонований обшук за адресою АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка являється неофіційним бухгалтером ТОВ «Спецбудторг», . В ході обшуку було виявлено та вилучено належні ОСОБА_4 речі та документи, а саме:

1)Мобільний телефон моделі HUAWEI, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , із сім карткою оператора мобільного зв`язку водафон НОМЕР_3 ;

2)Мобільний телефон моделі Redmi Xiomi Hyper, ІМЕІ НОМЕР_4 , ІМЕІ НОМЕР_5 , із сім карткою оператора мобільного зв`язку водафон НОМЕР_6 ;

3)Ноутбук моделі LENOVO, IDEA PAD 315 IML 05, LAPTOR ECULRRF7, код продукту НОМЕР_7 ;

4)Копія паспорту гр. ОСОБА_4 на двох аркушах;

5)Цінова пропозиція на ремонтні роботи виконана ОСОБА_5 із зазначенням номеру мобільного телефону НОМЕР_8 на чотирьох аркушах;

6)Порожня папка-справа із написом на ній ТОВ «Спецбудторг» зарплата 2021;

7)Чорнові записи із зазначенням логінів і паролів субєктів господарської діяльності на семи аркушах.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Окрім цього, відповідно до кримінального процесуального закону арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При цьому речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Варто звернути увагу, що згідно з п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається, якщо слідчий, прокурор доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Водночас відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, а також може призвести до їх втрати, пошкодження чи їх приховування від органу досудового розслідування, що сприятиме та уникнення осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив збереження речових доказів у відповідності до п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 191 КК України,.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям речового доказу, таке є предметом кримінального правопорушення, на такому майні збереглися сліди злочину, та слідчий довів можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні. Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики. Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження використання, перетворення, передачі, відчуження майна, інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вказане майно на даному етапі кримінального провадження є виправданим і необхідним, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а відсутність такого арешту може сприяти втраті доказів.

При цьому, слідчим суддею враховано, що відповідно до положень ч. 2 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, після проведення певних процесуальних та слідчих дій, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженню, що не позбавляє права зацікавлених осіб ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, щодо задоволення вимог клопотання.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , кримінальному провадженні №0000065 від 01.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на речі та документи, які були вилучені в ході санкціонованого обшуку, проведеного 19.07.2024 за адресою АДРЕСА_1 , а саме:

-Мобільний телефон моделі HUAWEI, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , із сім карткою оператора мобільного зв`язку водафон НОМЕР_3 ;

-Мобільний телефон моделі Redmi Xiomi Hyper, ІМЕІ НОМЕР_4 , ІМЕІ НОМЕР_5 , із сім карткою оператора мобільного зв`язку водафон НОМЕР_6 ;

-Ноутбук моделі LENOVO, IDEA PAD 315 IML 05, LAPTOR ECULRRF7, код продукту НОМЕР_7 ;

-Копія паспорту гр. ОСОБА_4 на двох аркушах;

-ОСОБА_6 пропозиція на ремонтні роботи виконана ОСОБА_5 із зазначенням номеру мобільного телефону НОМЕР_8 на чотирьох аркушах;

-Порожня папка-справа із написом на ній ТОВ «Спецбудторг» зарплата 2021;

-Чорнові записи із зазначенням логінів і паролів субєктів господарської діяльності на семи аркушах.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1