Справа № 610/3188/24
Провадження № 1-в/610/96/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2024 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області клопотання Державної установи "ПОКРОВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 17)" про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку стосовно

ОСОБА_3 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований і проживав до затримання в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

засудженого 15.12.2023 Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 190 із застосуванням ч. 1 ст. 69-1, частин 1, 4 ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі,

початок строку: 12.04.2024, кінець строку: 12.04.2030,

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2024 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшло клопотання Державної установи "ПОКРОВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 17)" про вирішення питання щодо приведення вироків Нововодолазького районного суду Харківської області від 15.12.2023 і від 08.11.2021 стосовно засудженого ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 засуджений вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 15.12.2023 за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, вчинене 17.06.2023, яким було завдано матеріальну шкоду на суму 7 191 грн.

На підставі ч. 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного вироком від 15.12.2023, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 08.11.2021, за яким ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, вчинене 19.07.2021, яким було завдано матеріальну шкоду на суму 1 000 грн, та остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 16.01.2024.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення.

Вищенаведене стало підставою для звернення ДУ "ПВК (№ 17)" до суду з цим клопотанням.

Представник ДУ "ПВК (№ 17)" в судове засідання не прибув, матеріали справи містять заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_4 подав заяву, в якій зазначив, що проти задоволення клопотання ДУ "ПВК (№ 17)" не заперечував, просив розглядати за його відсутності.

Засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не доставлений, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, від проведення судового в режимі відеоконференції відмовився.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 08.11.2021 ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до 5-ти років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вирок набрав законної сили 09.12.2021. Загальна сума завданої матеріальної шкоди за даним вироком становить 1 000 грн.

Вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 15.12.2023 ОСОБА_3 засуджено за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69-1 КК України.

На підставі ч. 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного вироком від 15.12.2023, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 08.11.2021, та остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 16.01.2024. Загальна сума завданої матеріальної шкоди за даним вироком становить 7 191 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питання, передбаченого п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Згідно із п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" (далі Закон № 3886-IX), яким, зокрема, було внесено зміни до ст. 51 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку від 08.11.2021 вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 вчинив 19.07.2021. Загальна сума завданої матеріальної шкоди за цим вироком становить 1 000 грн.

Вироком від 15.12.2023 ОСОБА_3 засуджено за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, яке він вчинив 17.06.2023. Загальна сума завданої матеріальної шкоди за цим вироком становить 7 191 грн.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 270 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1 135 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2 270 грн (1 135?2=2 270).

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1 342 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України, становив 2 684 грн (1 142?2=2 684).

Як убачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, за вироком від 08.11.2021 діями ОСОБА_3 було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 1 000 грн, за вироком від 15.12.2023 в розмірі 7 191 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також кореспондуються з положеннями ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_3 майна становила 1 000 грн, тобто ця сума була меншою за розмір з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме у 2021 році 2 270 грн, то суд вважає, що вчинене обвинуваченим 19.07.2021 діяння не підпадає під кримінально каране, передбачене Особливою частиною КК України.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

При цьому, за вироком суду від 15.12.2023 вартість майна, яким ОСОБА_3 17.06.2023 заволодів шляхом зловживання довірою, становила 7 191 грн, тобто зазначена сума становить більш ніж 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, отже вчинене обвинуваченим 17.06.2023 діяння підпадає під кримінально каране, передбачене Особливою частиною КК України. Отже цей вирок в частині призначення покарання за ч. 2 ст. 190 КК України слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 5, 74 КК України, статтями 537, 539 КПК України, Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", ч. 5 підрозділом 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Державної установи "ПОКРОВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 17)" про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, стосовно засудженого ОСОБА_3 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 08 листопада 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Звільнити ОСОБА_3 від остаточного покарання, призначеного вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 15 грудня 2023 року за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України у виді 6-ти років позбавлення волі.

Вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 15 грудня 2023 року в частині призначення покарання за ч. 2 ст. 190 КК України, залишити без змін.

Ухвала в частині звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначених покарань підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1