Справа № 643/6375/24
Провадження № 1-в/643/352/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали суду в м. Харкові подання заступника начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення засудженого від покарання у зв`язку із усуненням Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 караності діяння відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,засудженого вироком Московського районного суду м. Харкова від 20.06.2024 за ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, -

встановив:

Заступник начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 звернулась до суду з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання в обґрунтування якого зазначила, що з 29.07.2024 на обліку Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області перебуває ОСОБА_4 ,засуджений 20.06.2024 Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» викладено в новій редакції.

Відповідно до вказаного Закону, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення злочину менша прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого Законом України «Про Державний бюджет», то таке діяння вважається дрібним викраденням чужого майна та буде каратися за нормами КУпАП, що призвело до декриміналізації.

Згідно з Законом України «Про Державний бюджет на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2024 року становив 3028 грн.

ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, а саме спричинення потерпілій стороні матеріальної шкоди на суму 786,67 грн, що на даний час є «дрібним викраденням», а відтак засуджений підпадає під дію Закону України № 3886-ІХ, яким фактично скасовано його кримінальну відповідальність.

Заявник просить суд звільнити засудженого від покарання, призначеного вказаним вироком суду.

Засуджений та представник центру пробації у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду подання повідомлені належним чином.

Прокурор подала суду письмову заяву, у якій просила подання задовольнити, судове засідання провести без її участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив: ОСОБА_4 вироком Московського районного суду м. Харкова від 20.06.2024 засуджений за ч. 1 ст.190 КК України до 1 року обмеження волі, звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

Згідно з вироком суду, 16.05.2024, ОСОБА_4 під надуманим приводом нібитодля здійснення телефонного дзвінка попрохав у ОСОБА_6 належний останньому мобільний телефон торгової марки Xiaomi Redmi 9А, 2/32 GB, в корпусі темного синього кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , заздалегідь розуміючи, що повертати мобільний телефон він не має наміру. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 ,ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на суму 786,67 грн.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 2024 рік становило 3028 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Московського районного суду м. Харкова від 20.06.2024 завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

На підставі викладеного суд вважає подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 376, п. 13 ч. 1 ст. 537, 539 КПК України, суд, -

постановив:

Подання задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 20.06.2024, звільнити у зв`язку із усуненням Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення. Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1