ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9120/22 Номер провадження 11-кп/814/1938/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000792 апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 09 серпня 2024 року,

встановила:

Цією ухвалою клопотання прокурора задоволено та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, не одруженому, на підставі ст. 89 не судимому,

обвинуваченому за ч. 4 ст. 296 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 07.10.2024 включно без визначення застави.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується за ч.4 ст. 296 КК України, а саме у вчиненні грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, у тому, що він 31.05.2022 об 11.14 год ОСОБА_8 , перебуваючи поряд з авторинком на території паркувальної зони біля кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 умисно, грубо нехтуючи загальними правилами поведінки в суспільстві, порушуючи при цьому громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося винятковим цинізмом, підійшов до автомобіля в якому знаходився ОСОБА_10 , через відкрите водійське вікно правою рукою наніс удар в ліву щоку останнього. Такі дії ОСОБА_8 ОСОБА_10 припинив та відійшов до кафе, а ОСОБА_8 дістав з-за поясу спеціально пристосований предмет для нанесення тілесних ушкоджень зовні схожий на пістолет та в присутності сторонніх осіб, здійснив один постріл у напрямку ОСОБА_10 , в результаті чого потерпілому завдано ушкодження у вигляді непроникаючого кульового поранення передньої черевної стінки, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Після чого ОСОБА_8 на автомобілі з місця злочину зник.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд мотивував ухвалене рішення наявністю на розгляді суду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, а також наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, що продовжують існувати на момент розгляду.

На ухвалу суду захисник подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби на 2 місяці.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що прокурором в клопотанні не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України

Вважає, що суду не надані докази того, що обвинувачений буде переховуватися, чи якимось іншим чином перешкоджатиме судовому розгляд, а ризик впливу на свідків може бути мінімізований іншими заходами забезпечення. Причиною обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженню є обрання такого запобіжного заходу в іншому кримінальному провадженні.

Не враховано, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, є особою з інвалідністю ІІ групи, позитивно характеризується за місцем проживання, є добровольцем Добровольчого формування Полтавської міської територіальної громади № 1 при в/ч НОМЕР_1 та позитивно характеризується командиром.

Крім цього суд при обранні запобіжного заходу не визначив обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0000792 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.4 ст. 296 КК України. В судовому засіданні 09 серпня 2024 року суд першої інстанції постановив ухвалу про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09 жовтня 2024 року включно без визначення розміру застави.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами частини 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, вірно пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Необхідність застосування запобіжного заходу в апеляційній скарзі не оспорюється, так як апелянт прохає обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, всупереч доводам захисника, належним чином мотивував наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи тяжкість злочину, інкримінованого ОСОБА_8 , а саме вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 3 до 7 років позбавлення волі, те, що кримінальне правопорушення вчинено із завданням тілесних ушкоджень та предмету, схожого на пістолет, в громадському місці, що вказує на його суспільну небезпечність, даних про особу обвинуваченого, встановлених судом першої інстанції, зокрема те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні інших кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 189, ч.4 ст. 28 ч. 3 ст. 289, ч.4 ст. 28 ч.5 ст. 185, ч.4 ст. 296 КК України, вчинених після повідомлення про підозру в даному провадженні та в період дії запобіжного заходу у виді застави, те, що судовий розгляд у даному провадженні не завершено, суд дійшов правильного висновку про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи захисника, що причиною обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обрання запобіжного заходу в іншому кримінальному провадженні, не відповідає дійсності, оскільки у цьому провадженні йому було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, тобто встановлені судом ризики, передбачені ст. 177 КК України були обґрунтовані та достатні для обрання найсуворішого запобіжного заходу. Внесення визначеної судом застави, у зв`язку з чим ОСОБА_8 був звільнений з-під варти під заставу не зменшує ризиків. При цьому наявність іншого кримінального провадження, у якому ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисних злочинів, зокрема особливо тяжких, вказує на його суспільну небезпечність.

Отже, вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу та на час вирішення питання не зменшилися.

Тобто, стороною захисту не наведені переконливі підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який або доказів, які б вказували, що більш м`який запобіжний захід здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Колегія суддів враховує стан здоров`я обвинуваченого, позитивну характеристику, проте будь-яких даних щодо неможливості утримання обвинуваченого під вартою колегії суддів не надано.

З огляду на вказане, враховуючи, що є достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього визначення у іншому кримінальному провадженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, є непереконливим доводом для визначення розміру застави у цього кримінальному провадженні, оскільки 22.07.2022 ОСОБА_8 був звільнений з-під варти під застави, проте перебуваючи на волі продовжив вчиняти інші кримінальні провадження, тому суд дійшов обгрунтованого висновку, що застава не забезпечить належної поведінки обвинуваченого.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є такими, що не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст. 405, 419, 422-1КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 09 серпня 2024 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4