Справа № 361/4855/18
Провадження № 1-кп/361/95/24
У Х В А Л А

07.11.2024 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про призначення судової земельно-технічної та земельно-оціночної експертизи у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0002778 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи та земельно-оціночної експертизи у даному кримінальному провадженні. Подане клопотання обґрунтовано тим, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні призначалась судова земельна технічна експертиза, якою було встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :00:063:1314, :00:063:1258, :00:063:1259, :00:063:0981, :00:063:0337, :00:064:0500, :00:064:0498, загальною площею 0,70га, знаходяться у межах 100-метрової нормативної прибережної захисної смуги озер.

Разом з тим, під час судового розгляду стороною захисту долучено ряд документів щодо статусу водних об`єктів, які зменшують розмір прибережної захисної смуги. Також, з урахуванням вказаних обставин необхідно визначити вартість вказаних земельних ділянок.

Згідно ч. 1 ст. 242 КПК України якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання за зверненням сторони кримінального провадження проводиться експертиза. Підрозділом 5 розділу II Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Мінюсту від 08.10.1998 року №53/5, передбачено проведення земельно-технічної експертизи, основними завданнями якої с, зокрема, визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки та визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо).

Відповідно до п.1.2.10. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року N 53/5, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, для встановлення наявності/відсутності накладання вищевказаних земельних ділянок на землі водного фонду, визначення вартості земельних ділянок, потрібні спеціальні знання, наявна необхідність в призначенні повторної судової земельно-технічної експертизи та земельно-оціночної експертиз.

Захисник заперечував щодо клопотання прокурора та зазначив, що прокурор, з посиланням на ст.ст. 242, 332 КПК України, просить суд призначити, зокрема, земельно-оціночну експертизу, з метою визначення розміру матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням. Разом з тим, як передбачено п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Таким чином, обов`язок щодо визначення розміру матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням є обов`язком сторони обвинувачення, який реалізується нею під час досудового розслідування (постанова Верховного суду від 25.11.2019 року, справа 420/1667/18). Відсутність висновку експерта щодо визначення матеріальних збитків призвело до того, що обвинувальний акт був направлений до суду з порушенням вимог, які висуваються до обвинувального акту в порядку ст. 291 КПК України, в частині зазначення таких збитків. Наразі сторона обвинувачення намагається виправити ці недоліки за допомогою суду, що порушує принцип диспозитивності (ст. 26 КПК), який передбачає вільне використання сторонами кримінального провадження своїх прав у спосіб, передбачений КПК.

Захисник вважає, що клопотання прокурора про призначення експертизи щодо визначення матеріальних збитків є необґрунтованим, та з урахуванням того, що справа слухається в суді з 2018 року, а питання про призначення експертизи, яка є обов`язковою для призначення стороною обвинувачення на стадії досудового розслідування, ставиться прокурором лише наприкінці 2024 року, призводить до порушення одного з принципів кримінального провадження дотримання розумних строків.

Обвинувачена підтримала клопотання захисника.

Заслухавши думку учасників справи, суд дійшов наступного висновку.

Підстави та порядок проведення експертизи під час судового розгляду кримінального провадження регламентовано статтями 242, 332 КПК України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

У кримінальному провадженні під матеріальними збитками у п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК треба розуміти грошову оцінку (еквівалент) заподіяної матеріальної шкоди (втрачених, додатково витрачених або недоотриманих майнових благ особою внаслідок порушення її прав та інтересів іншою особою), а відшкодування збитків є одним із способів відшкодування шкоди.

Таким чином, обов`язкове залучення експерта для проведення експертизи необхідне за наявності двох підстав: по-перше, коли характер об`єктивних обставин, які мають значення для кримінального провадження, неможливо достовірно встановити без залучення особи, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями (що є загальною підставою проведення експертизи в кримінальному провадженні, передбаченою ч. 1 ст. 242 КПК у редакції Закону № 1261-VII); по-друге, коли мають місце обставини, передбачені ч. 2 цієї норми.

Імперативність п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК у редакції Закону № 1261-VII щодо призначення експертизи у кожному кримінальному провадженні для визначення розміру збитків, завданих кримінальним правопорушенням, має обмежений характер, оскільки не стосується тих випадків, коли предметом злочину є гроші або інші цінні папери, що мають грошовий еквівалент, а також коли розмір матеріальних збитків, шкоди, заподіяних кримінальним правопорушенням, можливо достовірно встановити без спеціальних знань, а достатньо загальновідомих та загальнодоступних знань, проведення простих арифметичних розрахунків для оцінки даних, отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування.

У решті випадків сторона обвинувачення на стадії досудового розслідування зобов`язана незалежно від наявності інших доказів, за допомогою яких можливо встановити розмір матеріальних збитків, звернутися до слідчого судді з клопотанням про залучення експерта (а в редакції Закону № 187-IX залучити експерта).

У цих випадках слідчий чи прокурор позбавляється права оцінювати за своїм переконанням необхідність залучення експерта для проведення експертизи, адже експертиза має бути проведена безвідносно до слідчої ситуації, сукупності зібраних під час досудового розслідування доказів з огляду на появу об`єктивних обставин, з`ясування яких потребує саме експертного дослідження.

Аналіз ч. 2 ст. 242 КПК у редакції Закону № 1261-VII вказує на те, що обов`язок на стадії досудового слідства звернутися з клопотанням про залучення експерта (залучити експерта) для визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням, покладено лише на слідчого, прокурора.

Суд, виходячи із закріпленого у ст. 26 КПК принципу диспозитивності, позбавлений можливості, навіть у випадку, коли він виявив відсутність висновку експерта із визначенням розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, самостійно, з власної ініціативи залучити експерта і усунути цей недолік досудового слідства. Залучення експерта судом незалежно від наявності клопотань сторін можливо тільки за обставин, передбачених ч. 2 ст. 332 КПК.

Обов`язкове залучення експерта для проведення експертизи необхідне за наявності двох підстав: по-перше, коли характер об`єктивних обставин, які мають значення для кримінального провадження, неможливо достовірно встановити без залучення особи, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями (що є загальною підставою проведення експертизи в кримінальному провадженні, передбаченою ч. 1 ст. 242 КПК у редакції Закону № 1261-VII); по-друге, коли мають місце обставини, передбачені ч. 2 цієї норми.

У своєму клопотанні прокурором не доведено необхідність проведення земельно-технічної та земельно-оціночної експертиз у даному кримінальному провадженні.

Суд погоджується з доводами захисника про те, що сторона обвинувачення повинна була на стадії досудового розслідування, звернутися до слідчого судді з клопотанням про залучення експерта.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 242, 243, 332 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання прокурора про призначення судової земельно-технічної та земельно-оціночної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 08.11.2024 о 09:10 год.

Суддя ОСОБА_6