Справа № 199/9178/24
УХВАЛА

іменем України

2024 року листопада місяця 12 дня м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Чита, російської федерації, маючої середню освіту, незаміжньої, не маючої на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

якій 11.11.2024 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2024 слідчий СВ ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з повноважним прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений час та місці, виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту, на території м. Дніпро, шляхом її схову у вигляді «закладок».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 у невстановлений час, перебуваючи у невстановленому місці, маючи злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, у невстановлений спосіб придбала у невстановленої в ході проведення досудового розслідування особи кристалічну речовину білого кольору, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), обіг якої заборонено, яка була запакована до прозорих сліп-пакетів, які в подальшому було запаковано до згортків вкритих ізолюючою стрічкою синього та червоного кольорів, які ОСОБА_4 зберігала в невстановленому місці до 10.11.2024, з метою подальшого її розповсюдження особам з числа наркозалежних.

10.11.2024, у денний час доби, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту, ОСОБА_4 , взяла згортки вкриті ізолюючими стрічками синього та червоного кольорів, в яких знаходились прозорі сліп-пакети з кристалічною речовиною білого кольору, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), та помістила до правої кишені куртки, яка була одягнена на ній в той момент та в одягнену на поясі сумку типу «бананки», тим самим почала зберігати вказану речовину при собі, пересуваючись вулицями міста Дніпра, з метою подальшого її розповсюдження особам з числа наркозалежних.

Так, ОСОБА_4 , 10.11.2024 приблизно о 14:15 годині, була помічена працівниками поліції за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Старосамарська, за координатами (48.49.19.533, НОМЕР_1 ), які відповідно до ст.ст. 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію» провели превентивні заходи. На запитання співробітників поліції чи має ОСОБА_4 , при собі речі, обіг яких заборонено, остання повідомила, що має в правій кишені одягненої на неї куртки та в одягненій на поясі сумки типу «бананки» згортки вкриті ізолюючими стрічками синього та червоного кольорів, в середині яких знаходяться сліп.пакети з кристалічною речовиною білого кольору, після чого працівниками УПП викликано слідчо-оперативну групу відділу поліції №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області та відповідно до ст. 208 КПК України ОСОБА_4 було затримано.

10.11.2024, в період часу з 19:40 годин по 20:10 годин, слідчим СВ відділу поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_4 і в присутності двох понятих та захисника ОСОБА_6 в порядку передбаченому ст. ст. 208, 236 КПК України за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Старосамарська, за координатами (48.49.19.533, НОМЕР_1 ) проведено особистий обшук ОСОБА_4 , в ході якого, в правій кишені куртки чорного кольору, яка була одягнена на ній, було виявлено 20 (двадцять) згортків вкритих ізолюючою стрічкою синього кольору в середині кожного знаходився прозорий сліп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору та в одягненій на поясі сумці типу «бананки» було виявлено 36 (тридцять шість) згортків вритих ізолюючою стрічкою червоного кольору в середині кожного знаходився прозорий сліп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору.

Згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-24/45507-НЗПРАП від 11.11.2024, в наданій на дослідження 11.11.2024 кристалічній речовині білого кольору масою 0,9365 г виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений. Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) становить 0,6084 г.

10.11.2024 даний факт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за №0000058 правова кваліфікація ч. 2 ст. 307 КК України.

11.11.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

За таких обставин, порушується питання обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_5 просив клопотання задовольнити, посилаючись на підстави, викладені в ньому та на існуючи ризики, передбачені п.п.1,2,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, проти обрання більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, про який клопоче підозрювана та її адвокат, заперечував, оскільки це не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї нормами КПК України обов`язків, а також не зможе запобігти ризикам передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрювана ОСОБА_4 заперечувала проти клопотання слідчого щодо обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просила обрати домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив обрати підозрюваній цілодобовий домашній арешт, враховуючи, що ОСОБА_4 раніше на судима, співпрацює зі слідством, вину визнає. Крім того, 11.11.2024 її було звільнено і 12.11.2024 вона з`явилася до суду для розгляду клопотання.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_4 , вважаю необхідним задовольнити клопотання слідчого та застосувати підозрюваній запобіжний захід у виді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Так, слідчим відділом ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження № 0000058 від 10.11.2024, правова кваліфікація ч. 2 ст. 307 КК України.

10.11.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Постановою прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 від 11.11.2024 ОСОБА_4 звільнено після затримання.

11.11.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, наявними у справі доказами, а саме: рапортом від 10.11.2024; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 10.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 10.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 10.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 10.11.2024; висновком експерта № СЕ-19/104-24/45507-НЗПРАП від 11.11.2024; повідомленням про підозру від 11.11.2024; протоколом допиту ОСОБА_4 в якості підозрюваної від 11.11.2024; поясненнями наданими слідчому судді, що в сукупності може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане кримінальне правопорушення.

При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, проте відповідно до вимог ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Статтею 176 КПК України передбачено, що одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, репутацію, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків.

Відповідно до ч. 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчий суддя приймає до уваги, що у справі потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на проведення досудового розслідування.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванні або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

Надаючи оцінку можливості підозрюваною переховуватися від органів досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій, враховуючи, фактичне проживання не за місцем реєстрації.

Слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

У рішенні по справі "W проти Швейцарії" від 26.01.93 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступень суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку. Беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26 липня 2001 року по справі «Ілійков проти Болгарії» також зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 не заміжня, на утриманні неповнолітніх, малолітніх та/або непрацездатних осіб не має, а отже не має міцних соціальних зв`язків. Доказів того, що остання виховує неповнолітню доньку цивільного чоловіка, слідчому судді не надано, як і не надано доказів наявності цивільного чоловіка.

Заявляючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_2 , слідчому судді не надано доказів кому належить дана квартира, ставлення власника квартири до обрання такого виду запобіжного заходу підозрюваній.

Щодо ризику, що підозрювана може вчинити інші кримінальні правопорушення, на думку слідчого судді є досить високим, оскільки підозрювана є особою працездатного віку, з її слід працює в АТБ, проте на маленьку заробітну плату, якої їй не вистачає, а тому вона шукала підробіток.

Також, слідчий суддя зважує на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який скоєно під час воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, що діє по теперішній час.

Доведені слідчим та прокурором ризики за п.п. 1,2,5 ч. 1 ст. 177 КПК України є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до підозрюваної будь-якого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваної не можуть їм запобігти.

З огляду на зазначене, суд не може погодитися з посиланнями підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника щодо застосування до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Доказів того, що підозрювана ОСОБА_4 не може за станом здоров`я перебувати під вартою, слідчому судді не надано.

При цьому суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останньої запобіжний захід - тримання під вартою.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до восьмидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України вважаю, що достатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваної, інших даних про її особу та ризиків передбачених статтею 177 КПК України розмір застави необхідно визначити в розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 211 960 гривень.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 08 січня 2025 року.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, у сумі 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень.

У разі внесення застави на підозрювану ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання цих обов`язків, до ОСОБА_4 може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

У задоволенні клопотання підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Ухвала набирає чинності негайно.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

12.11.2024