№ 207/4763/24
№ 1-кп/207/384/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у межах кримінального провадження №0000173 від 16 серпня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дурмін району ім. Лазо Хабаровського краю РФ, громадянки України, яка має вищу освіту, пенсіонерка, на утриманні неповнолітніх дітей не має, розлучена, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , перебувала на обліку в Південному управлінні соціального захисту населення департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради як отримувач тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу, передбаченого нормами зазначеної статті, за наявності в неї не менш як 15 років страхового стажу.

Призначення та виплата тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу, передбаченого нормами зазначеної статті, за наявності в неї не менш як 15 років страхового стажу (далі - тимчасова допомога) визначені Порядком призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 №1098 (далі Порядок №1098).

Призначення тимчасової допомоги особі проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення з урахуванням її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу (п.2 Порядку №1098).

Відповідно до абз.2 п.2 Порядку №1098, тимчасова допомога перераховується особі кожні шість місяців з урахуванням змін її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу і виплачується до досягнення такою особою віку, з якого вона набуває право на пенсійну виплату.

Згідно п.5 Порядку №1098 для призначення тимчасової допомоги особа подає органу соціального захисту населення заяву, під час подання заяви пред`являються паспорт громадянина України та документ, що засвідчує реєстрацію особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (картка платника податків), або дані реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру, внесені до паспорта громадянина України або свідоцтва про народження (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті);

- довідку про наявний страховий стаж, видану органами Пенсійного фонду України;

- декларацію про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї) за останні шість календарних місяців, що передують місяцю звернення за призначенням тимчасової допомоги;

Інформація про склад сім`ї особи, яка звернулася за призначенням тимчасової допомоги, зазначається в декларації про доходи та майновий стан (абз.7 п.5 Порядку №1098).

Форми заяви та декларації про доходи та майновий стан затверджуються Мінсоцполітики в установленому порядку.

Відповідно до абз.10 п.5 Порядку №1098 відповідальність за достовірність наданої інформації покладається на особу, яка звернулася за призначенням тимчасової допомоги.

Тимчасова допомога призначається з дня, що настає за датою досягнення пенсійного віку, встановленого ч.1 ст.26 Закону №1058-IV, якщо звернення за тимчасовою допомогою відбулося не пізніше ніж через три місяці після досягнення такого віку (п.6 Порядку №1098).

08.02.2017 ОСОБА_4 звернулася до управління із заявою № 283 про призначення тимчасової державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію та які досягли віку, що дає право на призначення допомоги.

Відповідно пункту 5 Порядку №1098 ОСОБА_4 до заяви додала необхідні документи, а саме:

- декларацію про доходи та майновий стан, від 08.02.2017. В декларації відповідачем зазначено, що інших доходів не має.

- довідку ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.02.2017 №267 про відсутність у ОСОБА_4 необхідного стажу роботи для призначення пенсії за віком;

- довідка «ЄРЦ КП» про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 01.02.2017 №35680;

З текстом попередження у бланку наданої заяви, відносно проведення перевірки згідно чинного законодавства України, наведених заявником відомостей про доходи, майно та обставини, що вплинули, або могли вплинути на прийняте рішення щодо надання соціальної допомоги, а також про підстави відмови в призначенні допомоги, або припинення виплати призначеної соціальної допомоги та/або повернення надміру нарахованих коштів, у разі подання неповних чи недостовірних відомостей ОСОБА_4 ознайомлена під особистий підпис.

Також у бланку наданої заяви під особистий підпис ОСОБА_4 повідомлена, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, компенсації та пільг, вона зобов`язана повідомити органи праці та соціального захисту населення.

Рішенням управління від 17.02.2017 на підставі наданих документів та розрахованого середньомісячного сукупного доходу сім`ї, ОСОБА_4 призначено тимчасову допомогу на період з 08.02.2017 довічно у розмірі 574,90 грн. щомісячно.

Міністерство фінансів України здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат відповідно до Закону України від 03.12.2019 № 324-ІХ «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» (далі Закон №324-ІХ) та інших нормативно-правових актів Уряду.

До державних виплат, які підлягають верифікації згідно Закону №324-ІХ, відносяться пенсії, допомоги, пільги, субсидії, соціальні стипендії, інші виплати, що здійснюються за рахунок коштів державного, місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування.

Верифікація здійснюється шляхом перевірки інформації, наданої уповноваженою особою, з урахуванням даних, що обробляються стосовно них в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, на відповідність вимогам, визначеним у цьому Порядку.

За результатами верифікації Мінфіну, проведеної 16.02.2024 (файл MSPR200224, ознака перевірки 409) виявлено, що ОСОБА_4 одночасно отримувала пенсію і державну соціальну допомогу замість пенсії.

Дана інформація підтверджується відповіддю ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 12.03.2024 №0400-010309-6/49395, в якій зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ) з 27.12.2022 перебуває на обліку, як пенсіонер за віком.

15.03.2024 начальником відділу контролю за правильністю надання соціальної підтримки та нагляду за правильністю призначення (перерахунку) та виплати пенсій, на підставі отриманої інформації складений акт №414 про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення соціальної допомоги одержувача допомоги ОСОБА_4 , яка перебувала на обліку в управлінні як отримувач державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію.

Згідно отриманої інформації з ГУ ПФУ в Дніпропетровській області встановлено, що з 27.12.2022 громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку, як пенсіонер за віком.

Також встановлено, що ОСОБА_4 з 27.12.2022 по 31.03.2024 одночасно отримувала пенсію за віком, призначену ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, призначену управлінням.

Згідно п.16 Порядку №1098 виплата призначеної тимчасової допомоги припиняється: у разі призначення пенсії - з дати її призначення.

На підставі вищевикладеного, рішенням управління від 15.03.2024 №9 припинено виплату допомоги ОСОБА_4 з 01.04.2024 та виставлений борг за період з 27.12.2022 у розмірі 32621,71 грн.

Повідомленням від 03.04.2024 №2/945 ОСОБА_4 інформована про суму надміру виплаченої тимчасової допомоги, яка підлягає поверненню до Державного бюджету, та необхідність її відшкодування, необхідність з`явитися в управління для узгодження строків повернення надміру виплачених державних коштів.

На запит управління АТ «Укрпошта» повернуто кошти за березень 2024 року у сумі 2361,00 грн.

28.06.2024 за № 2/1999 ОСОБА_4 повторно направлено нагадування про заборгованість по державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію у розмірі 30260,71 грн., при цьому ОСОБА_4 проігнорувала вказане повідомлення та зазначені грошові кошти не повернула.

Так, в період часу з 27.12.2022 по 31.03.2024 ОСОБА_4 , маючи умисел на шахрайське заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами Державного бюджету України за рахунок передбаченої державної соціальної допомоги, переслідуючи корисливий мотив, будучи офіційно попередженою про обов`язок надання достовірної інформації, реалізовуючи свій прямий умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, шляхом обману, з метою подальшого незаконного їх отримання, умисно не звернулася та не повідомила ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , про факт оформлення та призначення їй пенсії з 27.12.2022, що безпосередньо вплинуло на встановлення права щодо отримання нею державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла віку, але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу і стало підставою для незаконного перерахування коштів Державного бюджету України на її ім`я та у подальшому незаконному заволодінні ними.

Таким чином, ОСОБА_4 , шляхом отримання надмірних виплачених їй коштів за період з 27.12.2022 по 31.03.2024 умисно, шляхом обману заволоділа бюджетними коштами у виді державної соціальної допомоги як отримувач тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу, чим спричинила Державі в особі управління соціального захисту населення департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради, матеріальні збитки на загальну суму 30260, 71 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману, кваліфікуються за ч.1 ст. 190 КК України.

26.09.2024року, на стадії підготовчого судового засідання, відповідно до ст. 472 КПК України, між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості, за текстом якої викладено наведені вище фактичні обставини кримінального правопорушення. Згідно угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст. 190 КК України. Обвинувачена повністю визнала свою винуватість у вказаному діянні. Також угодою було узгоджене покарання та згода обвинуваченої на її призначення у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік із покладанням на обвинувачену ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч.2, п.4 ч.3 ст.59-1КК України.

Представником потерпілого ОСОБА_6 надано згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 .

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, та зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди та наполягала на її затвердженні, з приводу вчиненого кримінального правопорушення щиро розкаялася, підтримала угоду про визнання винуватості, просила її затвердити. Цивільний позов визнала у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані всі вимоги та правила КПК України та КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні вважала, що угода про визнання винуватості укладена відповідно до вимог і правил КПК України та КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні зазначила, що угода про визнання винуватості укладена відповідно до вимог і правил КПК України та КК України, також просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання. Цивільний позов підтримала у повному обсязі.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Судом з`ясовано, що обвинувачена розуміє права, визначені п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1, 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам та правилам КПК України та КК України, що відсутні умови, які суперечать інтересам суспільства чи порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачена розлучена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, за місцем мешкання характеризується задовільно, скарги на неї не надходили, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, а саме щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 не встановлено.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості укладена між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченою ОСОБА_4 за участю її захисника ОСОБА_5 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони визнали винуватість добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Тому суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеною між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченою ОСОБА_4 за участю її захисника ОСОБА_5 із призначенням ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання.

При вирішенні цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Вирішуючи питання про відшкодування матеріальної шкоди суд виходить з того, що розмір завданої матеріальної шкоди підтверджено матеріалами справи, їх розмір обвинуваченою не спростовувався, а навпаки обвинувачена визнала цивільний позов у повному обсязі, на підставі чого суд приходить до висновку про задоволення цивільного позову щодо відшкодування матеріальної шкоди у повному обсязі.

По даному кримінальному провадженню відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Речові докази, які підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України відсутні.

Процесуальні витрати на залучення експертів, які відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави відсутні.

Керуючись ст. 314, 369-371, 373-376, 468-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 вересня 2024 року, укладену між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , обвинуваченою ОСОБА_4 за участю її захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000173 від 16 серпня 2024 року.

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України і призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

Покласти на ОСОБА_4 на час пробаційного нагляду такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган зпитань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі департаменту соціальної та ветеранської політики Кам`янської міської ради () суму надміру виплаченої тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату у розмірі 30260 (тридцять тисяч двісті шістдесят) грн. 71 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1