Справа№621/2778/24
Провадження №1-кс/621/455/24
УХВАЛА

Іменем України

25 липня 2024 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

старшого слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене начальником Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Роздольне Зміївського району Харківської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, одруженого, є фізичною особою - приватним підприємцем, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

якому вручено письмове повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

25.07.2024 старший слідчий СВ відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 у провадженні якого перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000484 від 23 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що на досудовому розслідуванні в СВ ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000484 від 23.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.07.2024, приблизно о 15 год. 40 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось за можливе, ОСОБА_8 перебував поруч із магазином "У івушки", який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , разом із раніше знайомим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малознайомими ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де спільно вживали алкогольні напої.

Під час вживання спиртних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 з одного боку та ОСОБА_10 з другого, виникла сварка на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, у ході якої у ОСОБА_5 та ОСОБА_9 виник умисел, направлений на протиправне заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , в той же день 22.07.2024 приблизно о 15 год. 40 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось за можливе, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи поруч із магазином "У івушки", який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де діючи умисно, суб`єктивно усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність свого умислу, передбачаючи можливість настання наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, з силою, нанесли не менше п`яти ударів кулаками та долонями рук в область голови ОСОБА_10 в результаті чого, останній від отриманих ударів впав на ґрунтову поверхню.

Продовжуючи реалізацію свого кримінально протиправного умислу направленого на заподіяння ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_9 наблизились до останнього, після чого з силою нанесли разом не менше двадцяти ударів кулаками рук та обутими ногами в ділянку голови та тулубу останнього, спричинивши тим самим, згідно лікарського свідоцтва про смерть №1277/168-ОКЛ/24 від 23.07.2024 тупу сукупну травму тіла.

В подальшому, з метою приховування наслідків свого кримінально протиправного діяння, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 помістили ОСОБА_10 до багажного відділення авто марки "Ford" моделі "Tranzit" із номером державної реєстрації НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , після чого, перевезли останнього до АДРЕСА_2 , та перемістили непритомного ОСОБА_10 на ґрунтову поверхню поруч із будинком АДРЕСА_4 , та в подальшому, з місця події втекли.

23.07.2024 потерпілого ОСОБА_10 в непритомному стані було доставлено до КНП ХОР "Обласна клінічна лікарня", де від отриманих тілесних ушкоджень, які містять ознаки тяжких, о 04 год. 25 хв. останній помер.

24.07.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України.

24.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення злочину передбаченого частини 2 статті 121 Кримінального кодексу України.

На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення (злочину) слідчий у клопотанні посилався на відомості протоколів огляду місця події, протоколів допиту свідків, протоколу допиту підозрюваного.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України, враховуючи, тяжкість покарання, класифікацію злочину, який є тяжким злочином, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого, наявні підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та старший слідчий ОСОБА_4 наполягали на задоволенні клопотання з підстав, викладених у ньому.

Захисник адвокат ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 проти клопотання заперечували та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, дійшов наступного висновку.

На підтвердження доводів клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000484 від 23 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України; копії рапорту помічника чергового частини ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 23.07.2024; копію лікарського свідоцтва про смерть від 23.07.2024; копії протоколів огляду місця події від 23.07.2024; копії протоколів допиту свідка від 23.07.2024; копію рапорту оперуповноваженого СКП ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 від 24.07.2024; копії протоколів затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.07.2024; копію повідомлення про підозру ОСОБА_5 за частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України; копію протоколу допиту підозрюваного від 24.07.2024; довідки з психо-наркологічного кабінетів Зміївської ЦРЛ від 24.07.2024; довідка АРМОР щодо особи ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частиною 1, пунктом 5 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення надані вагомі докази того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, який спричинив незворотні наслідки у виді смерті людини, за вчинення якого, у разі визнання винуватим за частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що свідчить про можливість застосування у відношенні підозрюваного запобіжного заходу - тримання під вартою.

Суворість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, у поєднанні з відомостями про обставини вчинення злочину, активні дії по приховуванню наслідків злочину, характер вчиненого, не надання допомоги ОСОБА_10 , залишення останнього на вулиці в безпорадному стані, вказує на ризик можливості вчинення іншого кримінального правопорушення та наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Факт реєстрації та проживання ОСОБА_5 в одному населеному пункті в АДРЕСА_2 , тобто в одному населеному пункті разом із потерпілим та свідками, вказує на існування високих ризиків незаконного впливу на потерпілу та свідків.

Слідчим суддею не встановлено наявності таких соціальних зв`язків ОСОБА_5 які реально гарантують належну поведінку підозрюваного.

Таким чином, у кримінальному провадженні є достатньо відомостей, які вказують на наявність одного з ризиків, передбачених пунктом 1, 3, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, вказує на недостатність, а також і на неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а також встановленим та підтвердженим під час його судового розгляду.

Доводи сторони захисту щодо доцільності застосування більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням особи підозрюваного, який одружений, має на утриманні малолітніх дітей, є приватним підприємцем, раніше не судимий, слідчий суддя до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Так, Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан. Відповідно до п. 8 роз`яснень, наданих Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію.

Тому суд, вважає, що тяжкість обвинувачення, хоча й не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування ОСОБА_5 під вартою.

На підставі наведеного, суд переконаний у необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права підозрюваного перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, суд приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Оцінивши обставини, визначені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, і на які вказується у клопотанні; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

За таких обставин, клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою є обґрунтованим і підлягає задоволенню, незважаючи на виключний характер цього запобіжного заходу.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України розмір застави у цьому кримінальному провадженні не визначається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 176-178, 182-184, 186, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

1. Клопотання задовольнити.

2. Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

3. Строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , під вартою рахувати з 24 липня 2024 по 21 вересня 2024 року, але в межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 Кримінального процесуального кодексу України.

4. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: