Справа № 645/6144/24
Провадження № 1-кп/645/528/24
У Х В А Л А

іменем України

17 жовтня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора Слобідської окружної прокуратури м.Харкова - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лисичанськ Луганської області, громадянина України, азербайджанець, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, має неповнолітню дитину ОСОБА_5 2009 р.н. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований, як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , без визначеного місця мешкання в АДРЕСА_3 раніше судимого: 1) 25.10.2017 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч.3 ст.15 ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки іспитового строку; 2) 01.06.2020 року Лисичанським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 4 років 06 місяців позбавлення волі. 21.09.2021 року звільнений по відбуттю строку покарання, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру до судових розслідувань за № 0000035 від 09.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

встановив:

В провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова знаходиться об`єднані кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 23 серпня 2024 року застосовано відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», на строк до 21 жовтня 2024 року включно. Строк тримання під вартою рахувати з моменту проголошення ухвали тобто з 23.08.2024 року року. Визначено ОСОБА_4 розмір застави у сумі 242 240 ( двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків та відсутність нових обставин, які б свідчили про необхідність скасування обраного запобіжного заходу або зміни його на більш м`який.

У судовому засіданні обвинувачений в режимі відеоконференції проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу не заперечував.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, вважає за необхідне частково задовольнити клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заході у виді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинувачених та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому злочинів може вдатися до відповідних дій.

Всі обставини справи на цій стадії процесу судом не встановлені, будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні на теперішній час не встановлено.

При вирішення питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з даних матеріалів кримінального провадження, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати обґрунтованими посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, встановлено, що на даний час обвинувачений підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років має реальну можливість отримати значний термін покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; крім того останній неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів, не має постійного місця мешкання в м. Харкові, а також багатоепізодність кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає, що застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, домашнього арешту, , недостатньо для запобігання ризиків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так є ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України - обвинувачений може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності

Крім того, ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення у якому підозрюється

На теперішній час вищевказані ризики мають місце.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи чи продовжуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, суд вважає, що у цьому судовому провадженні є наявним суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 Кримінально-процесуального кодексу України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд, враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинувачених більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, а тому суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому інших більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений ухвалою суду закінчується 21 жовтня 2024 року, однак, судове провадження по даному кримінальному провадженню не розпочато і потребує часу для розгляду, тому строк тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити, перелічені вище обставини обумовлюють висновок суду про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на сорок днів.

Враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно продовжити строк тримання під вартою на сорок днів.

Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, встановлена наявність ризиків, які дають достатні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою слід продовжити

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 177, 183, 314 -316, 331, 369-372, 484-496 КПК України , суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, - задовольнити частково.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лисичанськ Луганської області, громадянина України, азербайджанець, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, має неповнолітню дитину ОСОБА_5 2009 р.н. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований, як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , без визначеного місця мешкання в м. Харкові, продовжити строком на сорок днів до 22 листопада 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму застави у розмірі 242 240 ( двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти після внесення застави на депозитний рахунок (Р/р НОМЕР_1 , , МФО 820172, Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ), згідно до ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду у зазначений час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, за виключенням можливості залишати місце проживання на час оголошення повітряної тривоги, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та /або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання даної ухвали в частині контролю за виконанням обвинуваченим покладених на нього обов`язків доручити ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 17 жовтня 2024 року.

Суддя - ОСОБА_1