Провадження № 1-кп/185/1247/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2024 року

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в період воєнного стану в залі суду у м. Павлоград кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 жовтня 2024 року за № 0000443, з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, який працює колійником в ПЧ-7 «Укрзалізниці», одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференцзв`язку)

В С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2024 року ОСОБА_3 , знаходячись в лісосмузі в м. Павлограді Дніпропетровській області (в ході досудового розслідування встановити більш точну адресу та час не вдалося можливим) виявив на землі поліетиленовий пакет чорного кольору, в якому знаходилася подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору масою 1153,4352 г. (в перерахунку на висушену речовину 1055,1664 г.) та переконавшись в тому, що вказана речовина є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг якого, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ №770 від 06.05.2000 року (із змінами та доповненнями) обмежено, у ОСОБА_3 одразу виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, для особистого вживання.

В подальшому, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільного небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись 10.10.2024 знаходячись в лісосмузі в м. Павлограді Дніпропетровській області (в ході досудового розслідування встановити більш точну адресу та час не вдалося можливим), забрав вищезазначений поліетиленовий пакет чорного кольору з наркотичним засобом - канабіс, тим самим незаконно придбав та в порушення визначеної в ч.2 ст.25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995 року заборони на зберігання наркотичних засобів, та зберігав наркотичний засіб при собі без мети збуту.

Надалі, 15.10.2024 в період часу з 17 години 17 хвилин по 18 годину - хвилин в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою мешкання ОСОБА_3 , а саме: АДРЕСА_1 , працівниками поліції на території домоволодіння в господарському приміщені було виявлено та вилучено подрібнену речовину рослинного походження, зеленого кольору - канабіс, загальною масою 1153, 4352 г., який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено масою 1055, 1664 г. (в перерахунку на суху речовину), що згідно з Наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих і особливо великих розмірах наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які перебувають у незаконному обороті» із змінами і доповненнями, внесеними Наказами МОЗ України від 20.08.2008 № 481 і від 29.07.2010 № 634, є великими розмірами.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах без мети збуту.

06 листопада 2024 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, яка подана до суду разом з обвинувальним актом.

За умовами даної угоди, обвинувачений ОСОБА_3 згоден з кваліфікацією вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався визнати її у судовому засіданні.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (34 тисячі гривень).

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання й затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, просив затвердити зазначену угоду.

Прокурор просив затвердити угоду в підготовчому судовому засіданні і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , також просив затвердити укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні, в тому числі, щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.

Водночас судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що укладена угода відповідає вимогам КПК України та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 , 06 листопада 2024 року і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (34 тисячі гривень).

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обиралась.

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-24/42178-НЗПРАП від 28 жовтня 2024 року у розмірі 4775 грн. 40 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 листопада 2024 року, укладену між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (34 тисячі гривень) на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судової експертизи у розмірі 4775 грн. 40 коп. (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять грн. 40 коп.) на користь держави.

Речові докази:

- мішок з рослиною, яка складається з гілок які супроводжуються верхівковими частинами зеленого кольору; верхівкові частини, масою 721,5268 г та фрагменти центральних стебел масою 1128,4732 г та пакет перев`язаний нитками з пояснювальним написом в середині якого наявне первинне пакування та подрібнена речовина рослинного походження масою 280,2446 г; подрібнена речовина рослинного походження масою 98,8542 г; 5 паперових згортків, в яких знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору, масою 45,6032 г, 2,1004 г, 1,5524 г, 1,4362 г, 0,4322 г; два пакети з полімерного матеріалу, в яких знаходиться подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору масою 0,4324 г, 1,2526 г; два фрагменти пляшки з речовиною рослинного походження темно-зеленого кольору масою 0,0088 г; верхівки частини зі стеблами речовини рослинного походження, масою 1850 г, який переданий на зберігання до камери схову Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 001389) знищити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, ч. 6, ч. 7 ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1