Провадження №1-кп/127/949/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду № 12 обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2023 за № 0000594,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України (далі КК).

Прокурор вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акта, викликавши в судове засідання сторони обвинувачення та захисту. Крім того, заявив клопотання про продовження строку дії, покладених на обвинуваченого обов`язків, передбачених статтею 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). Клопотання мотивував тим, що ОСОБА_5 був звільнений з-під варти у зв`язку зі сплатою застави, на підставі чого на останнього були покладені обов`язки. Наголосив на тому, що обвинувачений може впливати на свідків кримінального провадження. Крім того, клопотав про відсторонення обвинуваченого від займаної посади. Здійснив посилання на наявність ризику впливу на свідків кримінального провадження, а також на імперативні вимоги закону щодо відсторонення від займаної посади особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину в сфері службової діяльності.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта та продовження строку дії, покладених на обвинуваченого обов`язків, не заперечували. Разом з тим, захисник та обвинувачений зауважили, що клопотання прокурора про відсторонення обвинуваченого від займаної посади не містить відповідних доказів на його обґрунтування. Тому вважали, що правові підстави для задоволення клопотання прокурора в цій частині відсутні.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов до висновку, що підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК, тобто для затвердження угоди, закриття кримінального провадження, повернення обвинувального акта прокурору, направлення до іншого суду відсутні, а тому кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 31 КПК розгляд кримінального провадження слід здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання необхідно викликати сторони обвинувачення та захисту.

Підстави для складання досудової доповіді згідно з приписами пункту 6 частини третьої статті 314 та статті 314-1 КПК, на думку суду, відсутні.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для продовження строку дії, покладених на обвинуваченого обов`язків, суд враховує таке.

Відповідно до частини третьої статті 315 КПК під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Вимоги до клопотання про застосування запобіжного заходу визначені статтею 184 КПК. Зі змісту частини другої статті 184 КПК випливає, що копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. Також пунктом 1 частини третьої статті 184 КПК регламентовано, що до клопотання додаються копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

З наданого суду клопотання випливає, що його примірник був вручений обвинуваченому завчасно, а також вручений захиснику обвинуваченого. Отже, стороною обвинувачення вищезазначені вимоги кримінально-процесуального законодавства були дотримані. Крім того, зі змісту статті 350 КПК випливає, що клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала.

Саме тому, суд вважає за необхідне вирішити клопотання прокурора по суті й надати доводам сторін кримінального провадження відповідну правову оцінку.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення чи відмови у задоволенні клопотання прокурора, суд враховує таке.

З наданих суду стороною обвинувачення документів випливає, що 15.07.2024 ОСОБА_5 був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК та ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.07.2024 до обвинуваченого був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12.09.2024 з альтернативою внесення застави.

17.07.2024 ТУ ДСА у Вінницькій області надіслало повідомлення про внесення застави за ОСОБА_5 , тому останній був звільнений з-під варти у зв`язку з внесенням застави у розмірі 499320 грн., та на останнього були покладені обов`язки, передбачені статтею 194 КПК.

Крім того, до проведення підготовчого судового засідання слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області своєю ухвалою від 14.10.2024 продовжив ОСОБА_5 строк дії, покладених на нього обов`язків, на 60 днів, тобто до 12.12.2024.

Суд враховує положення частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК, пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997.

Порядок застосування запобіжного заходу регламентований статтею 194 глави 18 КПК, зокрема, зі змісту частини другої статті 194 КПК випливає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог частини першої статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ) в своїй прецедентній практиці вказує на те, що в розумінні Конвенції є обґрунтованою підозрою. Зокрема, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (п. 175, справа «Нечипорук і Йонкало проти України»; п. 32, справа «Fox, CampbellandHartley v. the UK»; п. 88, справа «IglarMammadov v. Azerbaijan»; п. 42 «Котій проти України»; п. 51, справа «Erdagos v. Turkey»; п. 48 «Cebotari v. Moldova»).

Разом з тим, суд враховує, що для вирішення питання щодо можливої причетності обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення здійснюється саме на виконання вимог пункту 1 та 2 частини першої статті 91 КПК, якою визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

При цьому частиною першою статті 94 КПК визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд враховує, що частиною першою статті 91 КПК визначено перелік питань, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, а статтею 92 КПК визначено обов`язок доказування зазначених обставин. Разом з тим, порядок подання доказів суду та їх подальше дослідження регламентований § 3 Глави 28 КПК, тобто під час розгляду кримінального провадження по суті.

Отже, вирішення питання щодо обґрунтованості підозри обвинуваченого потребує дослідження доказів у їх сукупності. Натомість, на цей час розгляд кримінального провадження по суті не розпочатий, а тому вирішення вказаного питання на цій стадії судового процесу є передчасним і може призвести до порушення приписів, закріплених у частині шостій статті 22 КПК, якою регламентовано, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Вирішуючи питання щодо наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК, суд враховує, що ЄСПЛ звернуто увагу на те, що ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання; він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21, справа «Подвезько проти України»).

Суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. На цей час судове слідство (з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами) не розпочате, а тому з метою забезпечення кримінального провадження, попередження вчинення обвинуваченим позапроцесуального впливу на свідків кримінального провадження, а також виконання вимог, встановлених статтею 177 КПК, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК, а саме прибувати до Вінницького міського суду Вінницької області за першою ж вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування до здійснення їхнього допиту в судовому засіданні, на 60 днів.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення клопотання прокурора про відсторонення обвинуваченого від займаної посади, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Відповідно до частини першої статті 154 КПК відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

Згідно з частиною другою статті 157 КПК при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: 1) правову підставу для відсторонення від посади; 2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Як на підставу для відсторонення обвинуваченого від займаної посади прокурор здійснив посилання на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні корупційного злочину. Захисник, заперечуючи проти задоволення клопотання прокурора, здійснив посилання на безпідставність правової кваліфікації діяння його підзахисного як корупційного. Оцінюючи доводи сторін кримінального провадження у цій частині, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Як вже суд зазначив вище, ЄСПЛ у своїй прецедентній практиці вказує на те, що в розумінні Конвенції є обґрунтованою підозрою. Зокрема, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (п. 175, справа «Нечипорук і Йонкало проти України»; п. 32, справа «Fox, CampbellandHartley v. the UK»; п. 88, справа «IglarMammadov v. Azerbaijan»; п. 42 «Котій проти Украхни»; п. 51, справа «Erdagos v. Turkey»; п. 48 «Cebotari v. Moldova»).

Разом з тим, як вже суд зазначив, на цей час розгляд кримінального провадження не завершений, а тому вирішення питання щодо обґрунтованості на цій стадії судового процесу є передчасним і може призвести до порушення приписів, закріплених у частині шостій статті 22 КПК.

Згідно з абзацом першим частини п`ятої статті 65-1 Закону України «Про запобігання корупції» особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.

Тому, оцінюючи доводи сторін кримінального провадження в частині наявності правових підстав для відсторонення обвинуваченого від займаної посади, суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити.

Керуючись статтями 314-316 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд Вінницьким міським судом Вінницької області (суддею одноособово) на підставі обвинувального акта, згідно з яким ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2023 за № 0000594, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області, яке 12 грудня 2024 року о 16:00 годині.

У судове засідання викликати: сторони обвинувачення та захисту.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії, покладених на нього обов`язків, а саме прибувати до Вінницького міського суду Вінницької області за першою ж вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування до здійснення їхнього допиту в судовому засіданні, на 60 днів, тобто до 23:59 години 02.02.2025.

Відсторонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади директора Комунального некомерційного підприємства «Якушинецький центр первинної медико-санітарної допомоги» Якушинецької сільської ради на 60 днів, тобто до 23:59 години 02.02.2025.

Ухвала остаточна, оскарження не підлягає.

Суддя: