печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Київської міської прокуратури, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо розгляду клопотання, поданого у кримінальному провадженні № 0000149 від 30.08.2021,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Київської міської прокуратури, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо розгляду клопотання від 06.09.2024 за вих. № D011-0000149-KMP-VYH--01-09-36, поданого у кримінальному провадженні № 0000149 від 30.08.2021.

У судове засідання особа, яка звернулася зі скаргою, не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомлено.

У судове засідання представник Київської міської прокуратури не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлявся належним чином, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки суду не повідомлено.

Згідно з частиною четвертою статті 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною третьою статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим постановити рішення по суті скарги у відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для постановлення відповідного процесуального рішення, дійшов такого висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в статті 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті в 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною першою статті 303 КПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, зокрема такий строк визначений статтею 220 КПК України.

З матеріалів скарги слідчим суддею встановлено, що прокурорами Київської міської прокуратури здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000149 від 30.08.2021.

06.09.2024 ОСОБА_3 звернувся до Київської міської прокуратури із клопотанням від 06.09.2024 за вих. № D011-0000149-KMP-VYH--01-09-36, в порядку статті 220 КПК України, у кримінальному провадженні № 0000149 від 30.08.2021.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин, надсилається їй.

Частиною першою статті 36, частиною п`ятою статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Під час підготовки до розгляду скарги та вирішення заявлених вимог, сторона обвинувачення не надала належних допустимих і достовірних доказів (постанови слідчого/прокурора) про вирішення особою, якій доручено проведення досудового розслідування, заявленого заявником клопотання від 06.09.2024 за вих. № D011-0000149-KMP-VYH--01-09-36.

Сукупність вказаного переконує у бездіяльності заявленого суб`єкта оскарження, що пов`язано з несвоєчасним розглядом поданого стороною провадження клопотання, у зв`язку з чим існують законні підстави зобов`язати уповноважених осіб у кримінальному провадженні № 0000149 від 30.08.2021 розглянути клопотання ОСОБА_3 від 06.09.2024 за вих. № D011-0000149-KMP-VYH--01-09-36 відповідно до вимог статті 220 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 20-6 Перехідних положень КПК України у разі відсутності інтеграції системи, яка функціонує в суді відповідно до статті 35 цього Кодексу, з інформаційно-комунікаційною системою досудового розслідування слідчий, дізнавач, прокурор подає до суду матеріали в паперовій формі та в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису.

Відповідно до пунктів 16, 25 Положення «Про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи», затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя № 1845/0/15-21 від 17.08.2021, процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом, цим положенням, а також випадків, коли суд до якого подаються документи та докази не інтегровано до ЄСІТС. Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо), пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду в електронній формі виключно з використанням підсистеми «Електронний суд», якщо інше не визначено процесуальним законодавством чи цим Положенням.

Частиною четвертою статті 535 КПК України визначено, що органи, особи, які виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 24, 36, 40, 42, 46, 220, 303, 306, 307, 309, 535 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Київської міської прокуратури, які здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000149 від 30.08.2021, розглянути клопотання ОСОБА_3 від 06.09.2024 за вих. № D011-0000149-KMP-VYH--01-09-36 у порядку, визначеному статтею 220 Кримінального процесуального кодексу України, про що повідомити заявника, у разі повної або часткової відмови винести вмотивовану постанову, копію якої вручити заявнику.

Зобов`язати уповноважену особу повідомити Печерський районний суд м. Києва про виконання судового рішення, шляхом направлення процесуальних документів, прийнятих на виконання цього рішення, та доказів направлення їх особі, яка подала скаргу, через «Електронний кабінет» Київської міської прокуратури протягом трьох днів з моменту отримання ухвали слідчого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1