Справа № 991/9379/24
Провадження 1-кс/991/9424/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

детектива ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2024 року за № 0000088,

В С Т А Н О В И Л А :

І. Суть клопотання

1.1. 16 вересня 2024 року до Вищого антикорупційного суду надійшло зазначене клопотання, у якому адвокат ОСОБА_3 просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16 травня 2024 року на мобільний телефон IPhone 15 Pro Мах, серійний номер № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 .

Представник власника майна зазначав, що станом на момент розгляду клопотання відпала потреба у застосуванні арешту, оскільки арешт на це майно було накладено з метою збереження речових доказів, зокрема, для проведення експертного дослідження мобільного телефону, а також його огляду співробітниками НАБУ.

На переконання адвоката, на цей час наявні всі підстави стверджувати, що потреба у продовженні втручання у володіння ОСОБА_6 належним йому майном перестала існувати, оскільки із часу його вилучення та накладення на нього арешту минуло понад чотири місяці і за цей час орган досудового розслідування (1) мав достатньо часу для проведення огляду та експертного дослідження мобільного телефону IPhone 15 Pro Мах, (2) не призначив та не провів відповідні експертизи, які мали бути проведені у межах окресленого кримінального провадження.

Також адвокат ОСОБА_3 наголосив на порушенні органом досудового розслідування норм національного законодавства під час призначення та проведення судової телекомунікаційної та комп`ютерно технічної експертизи мобільного телефону IPhone 15 Pro Мах, позаяк її проведення було доручено неналежному суб`єкту, а саме детективу цифрової криміналістичної лабораторії НАБУ ОСОБА_7 .

1.2. 18 вересня 2024 року детектив ОСОБА_5 надіслав до суду письмову позицію щодо клопотання про скасування арешту, у якій зазначив, що 14 травня 2024 року у ході проведення огляду мобільного телефону IPhone 15 Pro Мах не вдалося створити повну його копію, зокрема, наявну інформацію у месенджерах Signal, Telegram та Пошта у зв`язку з чим було призначене його експертне дослідження, яке наразі триває, а тому у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 має бути відмовлено.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 висловили консолідовану позицію, згідно з якою підтримали подане клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Детектив ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання з мотивів, наведених у письмових запереченнях, також зазначив, що усю наявну інформацію на мобільному телефоні IPhone 15 Pro Мах було скопійовано (створено файл-образ) на портативний зовнішній накопичувач, 23 вересня 2024 року проведено її огляд та встановлено, що вона має значення для цього кримінального провадження.

Проте детектив наголосив, що є ймовірність втрати/пошкодження цього портативного накопичувача, що обумовлює потребу у збереженні арешту на речові докази.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані сторонами матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, та полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном (ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України).

Згідно з приписами ч. 1, 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, та він допускається виключно з метою забезпечення:

- збереження речових доказів;

- спеціальної конфіскації;

- конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

- відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 1 ст. 174 КПК України передбачає право власника або володільця майна заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт може бути скасований ухвалою слідчого судді у випадку, якщо особа доведе наявність принаймні однієї з таких підстав:

- в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба;

- арешт накладено необґрунтовано.

3.3. Обставини, встановлені слідчим суддею

3.3.1. Детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2024 року за № 0000088, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 368 КК України, в ході якого встановлено, що службові особи Міністерства розвитку громад та територій України, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи в інтересах ТОВ «Сітігазсервіс» з метою одержання неправомірної вигоди, надали згоду ДП «Укркомунобслуговування» на укладення значного господарського зобов`язання, внаслідок чого між останнім та ТОВ «Сітігазсервіс» було укладено низку договорів, що призвело до втрати можливості Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України здійснювати управління/розпорядження об`єктом державної власності (цілісним комплексом споруд), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Також перевіряються обставини отримання службовими особами Мінрегіону неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у вигляді житлових (квартир) та нежитлових приміщень, за вчинення дій зі сприяння незаконній діяльності групи підприємств «КСМ Груп».

Ухвалою слідчого судді від 23 квітня 2024 року було надано дозвіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 (за місцем проживання ОСОБА_6 )

09 травня 2024 року був проведений обшук зазначеної квартири, в ході якого вилучено мобільний телефон IPhone 15 Pro Мах, серійний номер № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 .

Постановою від 09 травня 2024 року зазначений мобільний телефон визнано речовим доказом, а ухвалою слідчого судді від 16 травня 2024 року на нього накладено арешт.

Як зазначено в ухвалі, арешт було накладено з метою збереження речових доказів, слідчий суддя надала оцінку доводам детектива про наявність підстав для накладення арешту, зокрема можливість використання мобільного телефону як доказу для встановлення обставин, що підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України, а також наявність потреби у проведенні експертного дослідження майна в умовах лабораторії, у тому числі з метою відновлення інформації, яка могла бути видалена.

Відповідно до протоколу огляду (мобільного телефону IPhone 15 Pro Мах) від 23 вересня 2024 року усю наявну інформацію в ході проведення експертного дослідження 20 вересня 2024 року було скопійовано та записано на електронний носій інформації.

З наведеного вбачається, що відомості, які можуть бути доказами на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та містяться на мобільному телефоні, що належить ОСОБА_6 , скопійовано та збережено органом досудового розслідування на відповідний носій.

3.3.2. Як вже зазначала слідчий суддя, кримінальний процесуальний закон передбачає дві окремі підстави для скасування арешту. Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні наполягав на одній з них (відсутність потреби у його подальшому застосуванні), а тому слідчий суддя обмежить оцінку наявності виключно цієї підстави.

3.3.3. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, зокрема, у цьому випадку, арешт було накладено з метою забезпечення збереження речового доказу для проведення експертного дослідження, у тому числі з метою відновлення інформації, яка могла бути видалена.

За змістом ч. 1, 2 ст. 98 КПК України речовими доказами є, зокрема, матеріальні об`єкти, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КПК України оригіналом електронного документа є його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

При цьому, дублікат документа (документ, виготовлений таким самим способом, як і його оригінал), а також копії інформації, у тому числі комп`ютерних даних, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах, виготовлені слідчим, прокурором із залученням спеціаліста, визнаються судом як оригінал документа (ч. 4 ст. 99 КПК України).

Разом з тим, як зазначив Верховний Суд у постанові від 10 вересня 2020 року у справі № 751/6069/19, матеріальний носій - це виключно спосіб збереження інформації, який має значення лише тоді, коли електронний документ виступає речовим доказом. Особливістю електронного документа є відсутність «жорсткої» прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Наведене у сукупності дає підстави для висновку, що електронні документи є самостійними джерелами доказів. У разі копіювання їх вмісту на інший матеріальний носій та за умови належної фіксації такої дії, матеріальний носій інформації, на якому початково містився цей електронний документ, сам по собі не має значення для кримінального провадження, за виключенням передбачених законом випадків.

3.3.4. Як повідомив детектив та було встановлено слідчим суддею, наявну інформацію на мобільному телефоні IPhone 15 Pro Мах було скопійовано (створено файл-образ) на портативний зовнішній накопичувач та збережено органом досудового розслідування, тобто було створено електронний оригінал телефона (наявної в ньому інформації), що відповідно до вимог чинного процесуального законодавства, є самостійним джерелом доказу.

За таких обставин, слідчий суддя констатує, що мета накладення арешту, обумовлена необхідністю копіювання та відновлення видаленої інформації, органом досудового розслідування була досягнута.

Отже, потреба в утриманні стороною обвинувачення самого мобільного телефону (матеріального носія), тобто потреба в його арешті, відпала.

Доводи детектива про ймовірну втрату чи пошкодження накопичувача, на який було скопійовано інформацію з мобільного телефону, перебувають за межами правового регулювання, адже кримінальний процесуальний закон не передбачає застосування арешту майна та використання майна особи з метою збереження резервної копії. Сторона обвинувачення має (повинна мати) матеріальні ресурси для збереження інформації в умовах, які гарантують її цілісність, адже такий обов`язок покладений на неї ч. 2 ст. 100 КПК України.

3.3.5. Водночас, слідчий суддя не вважає за необхідне окремо оцінювати доводи адвоката ОСОБА_3 щодо ймовірних порушень детективами НАБУ положень національного законодавства під час проведення судової телекомунікаційної та комп`ютерно-технічної експертизи мобільного телефону IPhone 15 Pro Мах, позаяк оцінка окреслених обставин не відноситься до повноважень слідчого судді у межах здійснення судового контролю та не впливає на прийняте рішення в цілому.

За таких обставин клопотання слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

1. Клопотання - задовольнити.

2. Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16 травня 2024 року у справі № 991/4056/24, а саме на:

- мобільний телефон IPhone 15 Pro Мах, серійний номер № НОМЕР_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1