УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області

ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0003259 від 18.10.2024, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та додані до нього матеріали, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з процесуальним керівником звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому зазначено, що 17.10.2024 року близько 20 год 00 хв за адресою: АДРЕСА_1 , невідома особа, в умовах воєнного стану, грубо порушуючи громадський порядок і безпеку, застосувала невідомий предмет ззовні схожий на ніж, нанесла тілесні ушкодження гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в подальшому вищевказана невідома особа пошкодила транспортний засіб "Шевроле", в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдав збиток на суму, що встановлюється.За даним фактом 18.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за № 0003259, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

17.10.2024 року слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , за участю гр. ОСОБА_6 , під час якого останній добровільно надав для вилучення предмет, ззовні схожий на ніж, який належить гр. ОСОБА_6 , та в подальшому вказаний предмет вилучено до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, який розташований за адресою: м. Житомир, вул. Лесі Українки 17.

17.10.2024 року слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області предмет, ззовні схожий на ніж, який належить гр. ОСОБА_6 , визнано речовим доказом, у зв`язку з тим, що він може містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та являється знаряддям вчинення кримінального правопорушення, яке після проведення відповідних експертиз може містити переконливі дані причетності осіб до вчинення даного кримінального правопорушення, тобто можуть прямо чи не прямо підтверджувати існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК України (зокрема, але не виключно: подію кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та ін. обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, іншу інформацію, яка може бути визнана речовими доказами у кримінальному провадженні.

В судове засідання слідчий не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно вимог ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження судом враховано практику Європейського суду з прав людини, а саме ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Встановлено, що в провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне за №0003259 від 18.10.2024, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, в рамках якого постановою від 17.10.2024 майно, на яке слідчий просить накласти арешт, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, та, враховуючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на предмет, ззовні схожий на ніж, який належить гр. ОСОБА_6 .

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника та третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1