Справа №295/1287/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання Богунського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області про приведення вироку у відповідність до вимог чинного законодавства відносно засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючу за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

Засудженої 30.01.2024 Богунським районним судом м.Житомира за ст.ст. 357 ч.1, 185 ч.4, 70 ч.1, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.

з участю:

прокурора ОСОБА_4

в с т а н о в и в :

Начальник Богунського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області звернулася з поданням про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886 ІХ стосовно засудженої ОСОБА_3 .

Представник органу пробації подала заяву про проведення розгляду справи без її участі, подання підтримує.

Засуджена в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд, за погодженням з учасниками судового провадження, проводить судовий розгляд у відсутність представника органу пробації та засудженої.

Прокурор подання підтримала.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

09 серпня 2024 набрав чинності Закон України 3886-ІХ від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 було зроблено висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Судом встановлено, що вироком Богунського районного суду м.Житомира від 30.01.2024 ОСОБА_3 засуджено за ст.ст. 357 ч.1, 185 ч.4, 70 ч.1, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.

За вказаним вироком ОСОБА_3 07.01.2024 вчинила крадіжки на загальну суму 2590 грн. 07 коп.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» у 2024 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб - 3028 грн.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст.51 КУпАП. За таких обставин вчинене засудженим діяння на даний час відноситься до адміністративного правопорушення та не може вважатися кримінально караним. Попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючи норми КУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію діянь засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Суд вважає, що у зв`язку з декриміналізацією крадіжки майна розміром до 2 нмдг, особа, засуджена за таку крадіжку, підлягає звільненню від призначеного покарання.

В інший частини вироку Богунського районного суду м.Житомира від 30.01.2024 ОСОБА_3 засуджена за ст. 357 ч.1 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, яка є кримінально караним діянням.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Подання задоволити.

Звільнити засуджену ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від подальшого відбування покарання призначеного за вироком Богунського районного суду м.Житомира від 30.01.2024 за ст. 185 ч.4 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діянь, за які особу засуджено.

Вважати ОСОБА_3 такою, що засуджена вироком Богунського районного суду м.Житомира від 30.01.2024 за ст. 357 ч.1 КК України до покарання у вигляді - 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1