справа № 208/665/19
№ провадження 1-кп/208/150/24
УХВАЛА

Іменем України

05 липня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

у відкритому судовому засіданні по справі кримінального провадження

№ 0002046 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрований та мешкав за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 16.05.2012 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 6 років, 11.02.2016 року звільнений по відбуттю строку покарання,

по обвинуваченню у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, розглянувши клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

встановив:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у незаконному придбанні та зберігання наркотичного засобу «опій ацетильований» у великих розмірах без мети збуту, тобто за скоєння злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке аргументовано наступним.

Органом досудового розслідування, 25.01.2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

З моменту надходження обвинувального акту до суду, ОСОБА_6 є обвинуваченим (підсудним)

Обвинувачення ОСОБА_6 на думку прокурора підтверджується матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України віднесено до нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років (в чинній редакції, яка передбачає більш м`яке покарання за вчинення вказаного злочину)

Враховуючи висунуте ОСОБА_6 обвинувачення, міру покарання яка йому загрожує у разі визнання винним, останній як особа, що не дотримується суспільних норм поведінки та моралі, як особа, що не має сталих соціальних зв`язків, в тому числі дружини, дітей, місця роботи чи навчання, може переховуватись від суду.

Крім того, під час судового розгляду даного кримінального провадження ОСОБА_6 , 27.02.2019 року повідомлено про підозру у вчиненні двох тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України (кримінальні провадження № 0000221 та № 0000574)

Після повідомлення про підозру, ОСОБА_6 наступного дня виїхав за межі України, що свідчить про його стійкий намір переховування як від органу досудового розслідування, так і від суду, недотримання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та можливість умисного переховування від суду з метою ухилення від покарання.

ОСОБА_6 , достовірно знаючи про розгляд у суді кримінального провадження за ч. 2 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став та був повідомлений про підозру у вчиненні двох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. Варто зауважити, що документування його протиправної діяльності здійснювалось як СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, так і СУ ГУНП в Дніпропетровській області, що свідчить про масштабність його протиправної діяльності у сфері незаконного обіг наркотичних засобів. Вказане свідчить про високу імовірність повторного вчинення кримінальних правопорушень, перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу.

На думку прокурора, інший запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, і його позиція повністю узгоджується з кримінальним законодавством України, правовою позицією викладених в рішеннях ЄСПЛ та положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На теперішній час сторона обвинувачення має відомості щодо перетину 28.02.2019 року ОСОБА_6 Державного кордону України в напрямку Російської Федерації. До теперішнього часу обвинувачений до України не повернувся.

04.07.2024 року ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

За наявних обставин, прокурор вважав за необхідне розглянути його клопотання у відповідності до ч. 6 ст. 193 КПК України за відсутністю обвинуваченого.

Адвокат ОСОБА_4 по суті не заперечувала проти клопотання прокурора.

Розглянувши клопотання, матеріали справи та вислухав сторони провадження, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

З 2019 року місцезнаходження ОСОБА_6 є невстановленим. Будучи обізнаним про наявність кримінального провадження, ОСОБА_6 до суду не з`являється, ухиляється від отримання викликів та процесуальних документів.

В судове засідання забезпечити явку обвинуваченого ОСОБА_6 не виявилося можливим, з причини ухилення обвинуваченого від викликів суду, не повідомлення про своє місце проживання, залишення меж держави.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, суд за участю обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до наданих матеріалів судом встановлено, що під час знаходження справи за обвинуваченням ОСОБА_7 по ст. 309 ч.2 КК України, 27.02.2019 року СУ ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню 0000574 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, того ж дня, 27.02.2019 року СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню № 0000221 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Суду надані відомості щодо перетину 28.02.2019 року ОСОБА_6 Державного кордону України в напрямку РФ визнаної Верховною Радою України державою-агресором. До теперішнього часу обвинувачений до України не повернувся.

04.07.2024 року, ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

Стаття 29 Конституції України наголошує, що ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно до вимог ч.1 ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оскільки чинними нормами національного кримінального процесуального законодавства не встановлено стандарту поняття обґрунтованості підозри, суд в силу вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.5 ст. 9 КПК України вбачає необхідність у зверненні до практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального розслідування. Європейський Суд у справі «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства» визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного, стороннього спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом «обґрунтована», залежатиме від усіх обставин»

Перевіряючи обґрунтованість підозри, суд дійшов до висновку, що обвинувачення про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, є обґрунтованою тією мірою, яка достатня для розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подальшого проведення судового слідства.

При розгляді клопотання суд керується практикою ЄСПЛ, де ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, про що йдеться у рішенні «Бекчиєв проти Молдови»

Аргументи на користь і проти звільнення не можуть бути «загальними та абстрактними» (рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови)

Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

ОСОБА_6 є раніше судимою особою, санкція ч. 2 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років (в чинній редакції, яка передбачає більш м`яке покарання за вчинення вказаного злочину)

ОСОБА_6 відсутній в межах держави України, як особа, яка 28.02.2019 року перетнула державний кордом на пропускному пункті «Гоптівка» до РФ, що підтверджує заявлений прокурором ризик ухилення обвинуваченого від суду.

Слідчими органами ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні інших злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

При вирішенні клопотання прокурора судом враховується правовий висновок Вищого антикорупційного суду у справі № 991/3010/19, згідно до якого факт винесення слідчим постанови про оголошення особи в міжнародний розшук є достатнім підтвердженням перебування особи в міжнародному розшуку.

Чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває в будь-якому з видів розшуку (державному, міждержавному, міжнародному)

Суд вважає, що за умови винесення процесуального документу про оголошення особи у міжнародний розшук, подальшим належним зверненням до компетентних органів, який не було повернуто у передбаченому порядку, особа може вважатися оголошеною у міжнародний розшук.

В розумінні вимог ст. 281 КПК України. будь-яких інших документів, зокрема, довідки Інтерполу, витягу з бази Інтерполу тощо, зазначена норма закону не вимагає.

На підставі вище зазначеного, оцінивши в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, доведеність прокурором заявлених ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає доцільним та необхідним обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен в повній мірі нівелювати встановлені ризики.

Згідно абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, ч. 6 ст. 193 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрований та мешкав за адресою:

АДРЕСА_1 , обвинуваченого в межах кримінального провадження № 0002046, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Розгляд питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, вирішується судом в порядку передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання

ОСОБА_6 та за його участю, але не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, а обвинуваченим та його захисником, в той же строк, з моменту вручення їм копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1