490/5537/24 24.07.2024
н/п 1-в/490/115/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/5537/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2024 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Центрального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Первомайське Жовтневого району Миколаївської області, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, неодружений, працює неофіційно, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого:

вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва від 17.11.2023 року за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 03.03.2024 року за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в сумі 17000 гривень,

В С Т А Н О В И В :

01.07.2024 року до Центрального районного суду м.Миколаєва надійшло подання начальника Центрального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_3 ..

В обґрунтування поданого подання зазначено, що з 11.01.2024 року на обліку Центрального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях перебуває громадянин ОСОБА_3 на підставі виконання вироку Корабельного районного суду м.Миколаєва від 17.11.2023 року, яким його було засуджено за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробувальним, на підставі ст.75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. Крім того, 03.03.2024 року ОСОБА_3 було засуджено Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень за злочин, вчинений 14.01.2024 року, тобто в період іспитового строку, призначеного вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва. Факт вчинення засудженим злочину у період перебігу іспитового строку не було враховано вироком Заводського районного суду м.Миколаєва при призначенні покарання, рівно як і порядок виконання двох вироків. У зв`язку з викладеним, просили вирішити питання застосування покарання за наявності кількох вироків.

Прокурор в судове засідання не з`явився, 24.07.2024 року до суду подано заяву прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 , відповідно до якої останній не заперечував щодо розгляду подання без його участі. Проти задоволення вказаного подання заперечував, оскільки вважає, що суд уповноважений вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків (п.11 ч.1 ст.537 КПК України), але за умови застосування такого покарання в межах призначеного судом покарання під час постановлення одного з вироків. Вихід за межі призначеного покарання в порядку виконання приписів п.11 ч.1 ст.537 КПК України суперечитиме загальним засадам призначення кримінального покарання (ст.ст.50, 65 КК України) та засадам кримінального судочинства (п.6 ч.1 ст.368 КПК України). А тому, на думку прокурора, в порядку виконання вироку суд не уповноважений на призначення остаточного покарання з урахуванням приписів ч.1 ст.71 КК України.

Представник органу пробації та засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про розгляд подання повідомлялись належним чином, однак відповідно до ч.5 ст.539 КПК України їх неявка не перешкоджає проведенню судового розгляду подання.

Дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.539 та п.11 ст.537 КПК України, орган, який виконує вирок, вправі звернутись до суду за місцем виконання вироку для вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Зі змісту даної статті вбачається, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися на стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за правилами ст.71 КК України (п.25 ППВСУ від 24.10.2003 р. № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання").

Як вбачається з матеріалів, доданих до подання, вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва від 17.11.2023 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, від призначеного покарання звільнено з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, та у відповідності за ст.76 КК України зобов`язано обвинуваченого ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирок суду набрав законної сили 19.12.2023 року та приведений до виконання.

Також, вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 03.03.2024 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Вирок суду набрав законної сили 04.04.2024 року та приведений до виконання.

Як встановлено судом, при постановленні вироку Заводського районного суду м.Миколаєва від 03.03.2024 року не було враховано вирок Корабельного районного суду м.Миколаєва від 17.11.2023 року.

У відповідності до п.11, п.14 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема: про застосування покарання за наявності кількох вироків; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до коментованого п.11 ч.1 ст.537 КПК України, питання про застосування покарання за наявності кількох вироків постає перед судом під час їх виконання, зокрема, у випадку, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що ухвалив останній за часом вирок, і тому не призначив покарання за сукупністю вироків.

Також у пункті 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначено, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися в стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок.

Як слідує з роз`яснень, що викладені в п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року №7, за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками.

Також, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в п.п.10, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 1990 року "Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків", з яких вбачається, що питання, пов`язані з виконанням вироку за наявності інших вироків, розглядається судом у порядку, передбаченому ст.ст.537, 539 КПК України, у випадках: а) коли щодо засудженого є вирок, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків; б) коли під час виконання покарання, призначеного за сукупністю вироків, перший з яких скасований касаційною інстанцією, внаслідок чого необхідно виключати призначену відповідно до нього міру покарання.

Не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст.539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Зокрема, відповідно до вищезазначеної постанови, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст.43 КК України 1960 р. (на сьогодні ст.71 КК України) не було вирішено.

Крім того, у порядку, передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду в такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Таким чином, визначаючи порядок застосування покарання засудженому, стосовно якого є не приведений у виконання вирок, про який не було відомо суду, що ухвалив останній вирок, суд зобов`язаний керуватися ст.71 КК України та призначити за правилами цієї статті покарання шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, а остаточне покарання повинно бути більшим, ніж призначене за кожним з вироків окремо.

З урахуванням викладеного, з метою недопущення порушення конституційних прав засудженого та виконання постановлених відносно нього вироків, враховуючи недопустимість погіршення становища засудженого під час вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, у задоволенні такого подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання начальника Центрального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_3 відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом семи днів з моменту її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1