Провадження № 1-кп/742/355/24
Єдиний унікальний № 742/3879/24
ВИРОК

Іменем України

27 серпня 2024 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки кримінальне провадження №0000562 від 04.06.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Прилуки Чернігівської області, громадянин України, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: востаннє 07.02.2019 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 будучи неодноразово судимим за ст.ст.185, 187, 289 КК України, на шлях виправлення не став та вчинив злочин за наступних обставин.

04 червня 2024 року, 05:00 години, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно, перебуваючи за адресою буд. АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою використати транспортний засіб у своїх цілях, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, всупереч волі власника, шляхом вільного доступу, проник до салону автомобіля ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи № СЕ-19/125-24/7369-АВ від 17.06.2024 становить 36520,50 грн, який належить ОСОБА_6 , та не маючи будь якого права керувати чи володіти даним транспортним засобом, із застосуванням фізичної сили рук викотив з АДРЕСА_3 , де в подальшому запустив його двигун та, рухаючись на ньому, зник з місця скоєння злочину, чим незаконно заволодів вказаним вище автомобілем, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В подальшому близько 12:55 ОСОБА_3 був затриманий працівниками поліції в автомобілі, який був припаркований поблизу будинку АДРЕСА_4 .

Будучи допитаним, обвинувачений свою вину у висунутому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, пояснив, що взяв автомобіль зятя щоб поїхати і забрати велосипед, проте відбулося непорозуміння і його затримали працівники поліції у автомобілі, щиро кається в скоєному, просить суд суворо не карати, та запевняє про недопущення більше такого, просить звільнити від відбування покарання, оскільки має намір мобілізуватися до ЗС України, проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження не заперечує.

Після допиту в судовому засіданні обвинуваченого останній просив справу розглянути без дослідження письмових доказів по справі, правильно розуміючи зміст даних обставин справи і наявних доказів, згідно пред`явленого йому обвинувачення за ч.2 ст. 289 КК України. Інші учасники судового розгляду не заперечували проти цього, а тому суд, відповідно до ст.349 КПК України, обмежив фактичні обставини справи допитом підсудного, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорювались. Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінюючи наведене в сукупності, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена в повному обсязі та його дії кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Обставини, що згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставини, що згідно ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу обвинуваченого: раніше судимий, на обліку лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на Д-обліку лікаря-нарколога (психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності), на обліку центру пробації не перебуває, посередня характеризується за місцем проживання.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі без конфіскації майна. Разом з тим суд враховує, що обвинувачений вину визнав та щиро розкаявся, він з потерпілим є родичі, та останній не має претензій матеріального характеру до обвинуваченого, і як пояснював ОСОБА_3 він взяв автомобіль поїхати за велосипедом і встановлено, що велосипед дійсно перебував за вказаною адресою, також суд враховує побажання ОСОБА_3 мобілізуватися до Збройних Сил України, тож вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з встановленням відносно нього іспитового строку та покладенням обов`язків на підставі ст. 75-76 КК України.

Суд вважає за можливе до вступу вироку у законну силу змінити запобіжний захід у вигляді тримання на домашній арешт, що буде достатнім і дієвим для обвинуваченого.

У разі відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати обвинуваченому у строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з 04.06.2024 до 27.08.2024 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні 1514, 56 грн - на проведення судової авто-товарознавчої експертизи, 3029, 12 грн - на проведення судової трасологічної експертизи, разом 4543,68 грн підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в повному обсязі.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в три роки, якщо засуджений протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу застосувати у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання, заборонивши йому залишати житло з 20 год 00 хв до 08 год 00 хв наступного дня.

Звільнити ОСОБА_3 з під варти із зали суду негайно.

У строк відбування покарання ОСОБА_3 зарахувати час перебування його під вартою, а саме: з 04.06.2024 до 27.08.2024.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 4543,68 грн процесуальних витрат за проведення експертиз.

Речові докази:

- автомобіль марки ВАЗ 2102 р.н. НОМЕР_1 переданий ОСОБА_6 на зберігання залишити у його законному володінні та користуванні;

- мобільний телефон Nokia 610 із сім карткою - повернути ОСОБА_3 ;

- папілярні вузори із автомобіля, змиви із марлі, 2 недопалки цигарок зберігати у матеріалах кримінальної справи.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7