Справа № 750/9492/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/312/24
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

18 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

підозрюваного ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Метанівка Теплицького району Вінницької області, громадянину України, з базовою вищою освітою, військовослужбовцю ЗСУ, проживаючому по АДРЕСА_1 , обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 03 вересня 2024 року, без визначення розміру застави.

Задовольняючи подання, слідчий суддя вказав на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України,що з урахуванням тяжкості можливого покарання в співставленні з характеризуючими даними та процесуальною поведінкою підозрюваного, дають підстави вважати, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасувати,постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати щодо ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Системний аналіз рішень ЄСПЛ вказує на те, що при обранні вказаного запобіжного заходу слідчому необхідно довести поза розумним сумнівом, що підозрюваний ухилиться від слідства, продовжить займатися злочинною діяльністю або своїми діями завадить досягненню завдань кримінального провадження. У даному провадженні правоохоронні органи не вказали жодного факту, який би міг довести, що зазначені підстави справді існували, не наведеного жодного доказу можливої неправомірної поведінки підозрюваного. У зв`язку з чим згадані вище ознаки не достатні самі по собі для того, щоб зробити висновок про наявність обґрунтованої підозри.

Навівши ряд прикладів рішень Європейського суду захисник звертає увагу, що вказані ним судові рішення щодо тримання заявника під вартою містили стандартний набір підстав без розгляду обґрунтованості та доцільності їх застосування. Зазначені в цих рішеннях факти свідчили про порушення п. 1 ст. 5 ЄКПЛ.

На даний час відсутні будь-які факти того, що ОСОБА_6 вчинив або буде чинити будь-які перешкоди у розслідуванні вищевказаного кримінального провадження, ухилятися від слідства та суду, знищувати або спотворювати докази, впливати на свідків тощо, а відповідно й відсутні підстави для тримання ОСОБА_6 під вартою. Тим більше, що останній співпрацює зі слідством з метою викриття інших учасників кримінального правопорушення та у судовому засіданні розкаявся.

Звертає увагу, що слідчий суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_6 є військовослужбовцем Збройних Сил України, має нагороди, отримав поранення під час бойових дій, за місцем проходження служби характеризується з позитивної сторони.

Заслухавши доповідача, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти аргументів сторони захисту, звертаючи увагу на характер підозри та тяжкість обвинувачення та можливого покарання, вимоги закону до осіб, які підозрюються у таких злочинах, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як убачається з подання слідчого та матеріалів провадження, не пізніше квітня 2024 року, двоє військовослужбовців оперативного командування «Північ» ОСОБА_9 та ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленими особами на ім`я « ОСОБА_10 » та « ОСОБА_11 », організували незаконне переправлення осіб призовного віку через державний кордон України поза межами пункту пропуску.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, військовослужбовці оперативного командування «Північ» ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які є мешканцями Чернігова, підшуковують зацікавлених осіб на території Чернігівської області, з числа призовного віку, які мають намір незаконно перетнути державний кордон України та в подальшому за допомогою невстановленої особи на ім`я « ОСОБА_10 », який є адміністратором телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », створеного на підшукування осіб, які мають намір незаконно перетнути державний кордон України організовують незаконне переправлення осіб призовного віку через державний кордон України.

Незаконне переправлення осіб через державний кордон України, здійснюються вищевказаними особами в межах Одеської області, а саме у прикордонній зоні (поза межами пунктів пропуску), яка межує з Придністровською Молдавською Республікою. Вартість вказаної незаконної послуги варіюється від 8000 доларів США до 10000 дол. США.

На даний час, вищевказані особи за грошову винагороду організували незаконний перетин через державний кордон України особи призовного віку, громадянина України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також планували незаконно переправити через державний кордон України громадянина України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

За даним фактом Слідчим відділом УСБ України в Чернігівській області 01 квітня 2024 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України.

06 липня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України, та цього ж дня о 18 год. 09 хв. затримано в порядку, передбаченому п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

На початковій стадії досудового розслідування кримінально-процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи та долучені копії матеріалів свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для застосування запобіжного заходу.

Право сторони захисту на оскарження законності оголошення підозри, її обґрунтованості, вмотивованості врученого повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, дотримання чи порушення порядку його вручення, тощо законодавцем закріплено в пункті 16 ч. 3 ст. 42 та пункті 10 частини 1 статті 303 КК України.

У даному конкретному провадженні слідчим суддею докази оцінюються лише з огляду на те, що вони підтверджують ймовірність того, що підозрюваним можливо вчинене кримінальне правопорушення. Встановлення фактичних обставин для підтвердження цих доказів є наступним етапом досудового розслідування та судового розгляду.

Ризик - це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

З матеріалів кримінального та судового проваджень вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у тому, що будучи військовослужбовцем оперативного командування «Північ», за попередньою змовою з іншими особами, в тому числі з військовослужбовцем цього ж оперативного командування, організували незаконне переправлення осіб призовного віку через державний кордон України поза межами пункту пропуску, а також у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період (період дії воєнного стану), за що передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, отже, обґрунтованим є ризик того, що відчуваючи страх та невідворотність можливого покарання, підозрюваний може змінити місце проживання з метою ухилення від органу досудового слідства, тим більше, що він як особа, яка підозрюється в організації незаконного перетину кордону іншими особами, обізнаний про шляхи перетину кордону та залишення меж нашої країни, що підвищує можливість настання вказаного ризику.

Ризик можливого тиску на свідків та інших осіб у кримінальному провадженні стороною захисту не спростовується.

При цьому, ризики знищення, приховування або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадження іншим чином або продовження вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється обґрунтовані стадією кримінального провадження досудове розслідування, коли не всі особи, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення встановлені, не всі можливі докази відшукані та вилучені, слідчі та процесуальні дії щодо встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень тільки розпочато.

На думку колегії суддів, з огляду на те, що підозрюваний є військовослужбовцем, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинення яких й стало можливим завдяки перебуванню ОСОБА_6 на військовій службі, тому рішення про його звільнення з-під варти буде передчасним, а запропонований стороною захисту вид запобіжного заходу не зможе запобігти встановленим та доведеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність нагород, бойового поранення та сам факт проходження служби в лавах Збройних Сил України, де він за місцем несення служби позитивно характеризується, співпраця з органом досудового розслідування не є тими обставинами, які гарантуватимуть дотримання підозрюваним належної процесуальної поведінки та виконання всіх покладених на нього обов`язків, як помилково вважає захисник.

Саме проходження військової служби, розуміння настання негативних наслідків для Держави та її громадян в разі окупації ворожими військами та усвідомлення нестачі військовослужбовців, мало б спонукати підозрюваного на те, щоб агітувати осіб чоловічої статі приходити до лав Збройних Сил України та ставати на захист своєї держави, а не навпаки створювати умови для того, щоб боєздатна частина населення залишала нашу країну, ухиляючись від проходження військової служби.

Як слідчим у поданні, так і слідчим суддею в ухвалі, правильно названі та враховані наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також вірно оцінені в сукупності всі обставини, на підставі яких був обраний запобіжний захід, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини.

Підстав для сумнівів у правильності прийнятого рішення, колегія суддів не вбачає, не наведено таких підстав і захисником, тому ухвала слідчого судді зміні або скасуванню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 липня 2024 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16