Справа № 504/2864/19
Номер провадження 1-кп/504/215/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2024 рокус-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Доброслав Одеської області матеріали кримінального провадження №0000039 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2019 року за обвинуваченням за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Миколаївської обл., українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, не одруженого, з повною загальною середньою освітою, на момент скоєння злочину старшого навідника 2 самохідного артилерійського взводу 1 самохідної артилерійської батареї 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата,

- у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.408 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді старшого навідника 2 самохідного артилерійського взводу 1 самохідної артилерійської батареї 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат» діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, о 08 год. 00 хв. 26.11.2018 року, самовільно залишив зазначену військову частину, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та продовжував ухилятися від військової служби до 12.08.2019, проводячи свій вільний час на власний розсуд не пов`язуючи його з обов`язками військової служби - тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, - дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства. Суду пояснив, що в 30.03.2018 році уклав контракт та проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді старшого навідника 2 самохідного артилерійського взводу 1 самохідної артилерійської батареї 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 . 26.11.2018 року, самовільно залишив зазначену військову частину, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та продовжував ухилятися від військової служби до 12.08.2019 року. Наразі продовжує службу в збройних силах у складі військової частини НОМЕР_2 у зв`язку з чим просить не позбавляти його волі. У вчиненому злочині розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Судом встановлено, що відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває дотепер.

30.03.2018 ОСОБА_4 призваний Первомайським ОМВК Миколаївської області на військову службу за контрактом.

Цього ж дня, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.03.2018 №42-РС ОСОБА_4 прийнято на військову службу за контрактом осіб рядового складу, який останній уклав 30.03.2018 та зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого навідника гаубичного самохідно - артилерійського взводу гаубичної самохідно - артилерійської батареї гаубичного самохідно - артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2018 №231 старшого солдата ОСОБА_4 призначено на посаду старшого навідника 2 самохідного артилерійського взводу 1 самохідної артилерійської батареї 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 .

Згідно положень ч. 1 п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 30.03.2018, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проходячи військову службу на посаді старшого навідника 2 самохідного артилерійського взводу 1 самохідної артилерійської батареї 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_4 як військовослужбовець, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, старший солдат ОСОБА_4 вчинив умисний військовий злочин проти встановленого порядку несення військової служби.

26.11.2018 о 08 год. 00 хв. ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та продовжував ухилятися від військової служби до 12.08.2019, проводячи свій вільний час на власний розсуд не пов`язуючи його з обов`язками військової служби.

12.08.2019 о 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 добровільно прибув до військової прокуратури Одеського гарнізону заявив про себе та вчинений ним злочин та повідомив, що проходити військову службу надалі не бажає.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину).

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.408 ч.3 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення), за ознаками дезертирства, тобто нез`явлення з відпустки до військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого, те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є учасником бойових дій, має поранення пов`язане з захистом Батьківщини, посередньо характеризується, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до положень ст.66 КК України являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

На момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, частина третя статті 408 КК України діяла в редакції зі змінами, внесеними Законом № 194-VІІІ від 12.02.2015, яка передбачала покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

За таких обставин суд вважає, що при обранні ОСОБА_4 міри покарання у виді позбавлення волі, є можливим застосувати дію ст.75 КК України, з покладенням на обвинуваченого обов`язків відповідно до ст.76 КК України, оскільки суд вважає, виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. Заборон застосування положень ст. 75 КК України в даній справі не має.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст. 349, 371-373, 374, 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання, призначеного судом за даним вироком, з випробуванням, якщо протягом 1 року 6 місяців іспитового строку ОСОБА_4 не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На період проходження військової служби нагляд за ОСОБА_4 як особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснюється командиром військової частини НОМЕР_2 , а після звільнення з військової служби уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1