Справа № 308/1690/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.08.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/358/23 за апеляційною скаргою підозрюваної ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 червня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 червня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги захисника підозрюваної ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру.

З матеріалів судового провадження вбачається, що захисник-адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою в якій вказав на те, що 15 лютого 2023 року Слідчий Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУДБР у місті Львові, ОСОБА_7 провів без рішення суду обшук у селі Жорнава, 91 «а» в будинку громадянина ОСОБА_8 , в якому по факту та згідно будинкової книги проживають ОСОБА_9 1987 р.н., ОСОБА_10 1986 р.н., ОСОБА_11 2011 р.н., ОСОБА_12 2016 р.н., в якому під час обшуку залишили повідомлення про підозру від 15 лютого 2023 року його підзахисній.

При цьому у скарзі адвокатом вказано на те, що ознайомившись із текстом повідомленням про підозру, яке оформлене громадянці ІНФОРМАЦІЯ_1 на прізвище ОСОБА_5 начальнику Жорнавського природоохоронного науково-дослідного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , сторона захисту приходить до переконання в тому, що таке повідомлення про підозру 15 лютого 2023 року не вручене його підзахисній начальнику Жорнавського природоохоронного наково-дослідного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_13 , яка є ІНФОРМАЦІЯ_1 - так як вона перебуває на лікуванні з 31 січня 2023 року та 15 лютого 2023 року знаходилась за місцем де фактично проживає за місцем реєстрації за адресою АДРЕСА_1 .

Адвокат зазначав, що спосіб вручення повідомлення про підозру обраний слідчим ДБР - є порушенням конституційних прав та свобод громадян України та позбавленням їх права на захист та правову допомогу адвоката.

Окрім того, адвокат вважав таке повідомлення про підозру незаконним, необґрунтованим і таким, що грубо порушує права ОСОБА_5 , так як, на його думку, під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення не зібрано жодного доказу на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_5 вказаних вище кримінальних правопорушень.

Так, адвокат зазначив, що оголошення про підозру за ч.2 ст.28 ч.3 ст. 356 КК України є незаконним, так як базується виключно на припущеннях сторони обвинувачення. Захисник посилається на відсутність підтверджуючих даних, що його підзахисна працює на посаді начальника Жорнавського природно-охоронного парку, оскільки наказ на призначення на посаду відсутній, наявна довідка є нікчемною. Щодо висновку інженерно-екологічної експертизи, вважав що слідство не встановило де відбувалась рубка дерев, чи дійсно на території Ужанського НПП Жорнавського ПНДВ. Вказував, що відсутні відомості про те, що межі Ужанського парку винесені в натурі на місцевості, і що територія де імовірно проведена рубка не належить кварталу 17 виділів 1-9, тому вважав необхідним є призначення земельної експертизи. Крім того на його думку, не правильно визначена вартість розміру збитків у висновку експерта, відсутні відомості коли саме проведена рубка дерев. Адвокат вказує також на те, що слідчим не встановлено які саме дії посадових осіб Жорнавського ПНДВ були здійсненні, які привели до незаконної рубки дерев, вважає що посада його підзахисної не належить до працівників правоохоронного органу. Вказував, що повідомлення про підозру не містить відомостей про яких саме невстановлених осіб які здійснювали рубку дерев, та які реалізовували лісо продукцію та кому, а тому в повідомленні про підозру зазначені відомості тільки на припущеннях. Також адвокат вказував, що призначено експертизу в межах кримінального провадження за статтями передбаченими ч.2 ст. 367, ч.2 чст. 246, ч.2 ст. 364 КК України, але в повідомленні про підозру зазначено про ч.2 ст.28, ч.2 ст. 365 КК України. На його думку, складене повідомлення про підозру з порушеннями вимог закону і не вручено у спосіб передбачений КПК України згідно ст. 276 КПК України. Вказував, що слідчим ДБР у тексті повідомлення про підозру ОСОБА_5 відсутні підстави які характеризують обґрунтованість підозри, вказані недостовірні анкетні відомості про підозрювану, не містить підпису слідчого, не були належним чином повідомлена про права та обов`язки підозрювана, та було порушено вимоги ст. 42 КПК України не було забезпечено права підозрюваній на отримання правової допомоги. Вказував, що повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст. 277 КПК України. Так само адвокат вважав, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу на вчинення вказаного кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб та умисно. Такі порушення, на думку захисника, мають наслідком визнання усіх доказів у цьому кримінальному провадженні недопустимими, а вручену ОСОБА_5 підозру такою, що суперечить позиції ЄСПЛ, щодо визначення поняття «обґрунтована підозра».

Так, враховуючи вищезазначені порушення вимог Закону, у відповідності до вимог ст. 2, 7, 8, 9, 10, 22, 26, 28, 36, 37, 77, 80-81, 220, ст. 284, 303-309, 159-164, 376,404,407, 419 КПК України, Закону України «Про запобігання корупції», ст, 9 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 1, 4, 10, 14, 21 «Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів», ст. ст. З, 19, 55-56 Конституції України, адвокат просив слідчого суддю: скасувати повідомлення про підозру від 15 лютого 2023 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28. ч, 3 ст. 365 КК України у кримінальному провадженні № 0000069 від 12 травня 2022 р. ОСОБА_5 .

Слідчий суддя, дослідивши доводи скарги та приєднані до нього докази дійшов висновку про те, що повідомлення про підозру, як процесуальний документ, складено та підписано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства і стороною обвинувачення вжито заходів для його вручення підозрюваній ОСОБА_5 у спосіб, передбачений КПК України. Також вказав, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, наявності або відсутності події злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів, в тому числі доказів сторони захисту, буде здійснена в межах судового провадження.

В апеляційній скарзі підозрювана ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_6 просять поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення. Зазначають, що вступна та резолютивна частини оскаржуваної ухвали була проголошена 23.06.2023, а копію оскаржуваної ухвали слідчого судді від 23.06.2023 ні ОСОБА_5 ні адвокат ОСОБА_6 не отримали взагалі. Вказують на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджують, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.365 КК України у кримінальному провадженні №0000069 від 12.05.2022 підозрюваній ОСОБА_5 не вручалось. Оскаржуючи перше повідомлення про підозру від 15 лютого 2023 року, сторона захисту констатувала, що в тексті повідомлення про підозру відсутні об`єктивні докази обґрунтованості повідомлення про підозру, також немає письмових доказів, які свідчать про те, що саме у діях чи бездіяльності ОСОБА_5 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України. Звертають увагу на те, що слідчий суддя відмовив у клопотанні сторони захисту зобов`язати слідчого ДБР та прокурора надати суду та стороні захисту всі Витяги із Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо ОСОБА_14 . Просять суд, зробити правильний висновок про те, що у справі відсутні докази, що ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу. У зв`язку з чим, просять скасувати ухвалу слідчого судді та скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.365 КК України у кримінальному провадженні №0000069 від 12.05.2022. Разом з тим просять суд, дослідити відеозаписи та зробити судовий висновок про законність чи незаконність проведених двох обшуків за результатами чого визнати долучений до матеріалів справи флеш носій неналежним доказом, встановити за якими анкетними даними і по якому паспорту встановлював слідчий ДБР особу ОСОБА_5 , а також надіслати подання до Верховного Суду для визначення суду апеляційної інстанції, який уповноважений розглянути дану апеляційну скаргу.

Щодо пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді зазначає, що не отримав повного тексту оскаржуваної ухвали, а тому просить суд поновити такий.

15 вересня 2023 року адвокат ОСОБА_6 на електронну адресу апеляційного суду направив ще одну апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайоного суду Закарпатської області від 23 червня 2023 року, в якій вказав, що 12.09.2023 сторона захисту отримала поштовим зв`язком повний текст оскаржуваної ухвали слідчого судді, а тому вважає, що це є підтверджуючим доказом на поновлення стороні захисту строку на апеляційне оскарження ухвали. Вважає, що слідчий суддя порушив норми процесуального права, що полягає в порушенні строків розгляду, вирішення та вручення (надсилання) рішення суду сторонам, а тому це є підставою для скасування ухвалу слідчого судді. Просить суд, поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді від 23.06.2023, постановити нове судове рішення, яким повідомлення про підозру від 15.02.2023 оформлене за ч.2 ст.28 ч.3 ст.365 КК України у двох кримінальних провадженнях № 0000069 від 12.05.2022 та № 0000043 від 21.02.2023громадянці ОСОБА_5 скасувати.

До початку судового розгляду від прокурора ОСОБА_15 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без його участі та в якій просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Від захисника-адвоката ОСОБА_6 на електронну пошту Закарпатського апеляційного суду дійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його відрядженням.

Апеляційним судом зазначена заява захисника до уваги не приймається, оскільки ним до заяви не долучено ніяких підтверджуючих доказів перебування у відрядженні, а також враховуючи тривалий час перебування справи в провадженні суду апеляційної інстанції, з метою дотримання розумних процесуальних строків розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість перегляду ухвали слідчого судді в межах доводів апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ст. 405 КПК України, за відсутності учасників судового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження та доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу.

За змістом ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції враховує, що 23.06.2023 справу було розглянуто без участі підозрюваної ОСОБА_5 , в матеріалах судового провадження відсутні відомості про отримання підозрюваною ОСОБА_5 чи адвокатом ОСОБА_6 копії ухвали слідчого судді, а тому з метою забезпечення доступу до правосуддя, колегія суддів вважає за необхідне поновити строк апеляційного оскарження.

Приймаючи рішення апеляційний суд бере до уваги таке.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Ці вимоги кримінального процесуального закону при розгляді скарги слідчим суддею дотримано.

Підстави та порядок повідомлення про підозру визначено главою 22 КПК України.

Згідно ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити певні, визначені законом, відомості.

Дослідивши матеріали судового провадження у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги ст.ст. 276, 277 КПК України, Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішень Європейського суду з прав людини, постановлених у справах проти України, слідчим суддею при розгляді скарги захисника ОСОБА_6 були враховані, внаслідок чого постановлено судове рішення, яке з огляду на норми процесуального та матеріального права слід вважати законним та обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи за скаргою, - повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.3 ст. 365 КК України, від 15.02.2023 року у кримінальному провадженні за № 0000069 від 12 травня 2022 року складено слідчим Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м.Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань та погоджено прокурором у кримінальному провадженні прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_15 15 лютого 2023 року.

Згідно постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 21.02.2023 року прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_15 за №0000069 від 12 травня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 246, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 28 ч.3 ст. 365, ч.2 ст. 367 КК України, виділено матеріали з даного кримінального провадження, матеріали досудового розслідування відносно підозрюваної ОСОБА_5 за ч.2 ст. 28 ч.3 ст. 365 КК України в нове кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000043 від 06.06.2022.

Так, згідно з ч.1 ст.278 КПК письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно дослідженого відеозапису подій 15.02.2023 під час вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру 15.02.2023, вбачається, що детектив намагався виконати усі вимоги КПК України для відповідної процесуальної дії, як вручення повідомлення про підозру, у тому числі ст.276 КПК України. Однак, ОСОБА_5 відмовилася отримувати повідомлення про підозру та пам`ятку про права та обов`язки підозрюваного, що було зафіксовано на відеозапис та підтверджено підписами понятих осіб.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Зі змісту цієї норми випливає, що можливість оскарження повідомлення про підозру, відповідно до п. 10 ст. 303 КПК України, пов`язана виключно з питанням її обґрунтованості, тобто достатності доказів для її повідомлення, а не з будь-якими іншими доводами. Підозра є мінімальним стандартом в аспекті доказування, для якого достатньо щонайменших ознак, які здатні переконати стороннього спостерігача, що особа може бути причетна до кримінального правопорушення. Тому повідомлення про підозру слідчий суддя скасовує лише у разі, якщо воно є необґрунтованим, тобто нездатним переконати стороннього спостерігача, що особа може бути причетна до кримінального правопорушення. Ніякі інші порушення слідчим чи прокурором норм КПК не можуть бути підставою для скасування підозри, оскільки вони тягнуть за собою інші передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки.

Цього припису кримінального процесуального закону слідчий суддя дотримався. В ухвалі зазначив, що наявна сукупність доказів, на його думку, давали слідчому підстави підозрювати ОСОБА_5 в указаних діяннях.

Скарга захисника ОСОБА_6 не містить жодного доводу необґрунтованості підозри, оскільки викладені в ній доводи, не переконують у необґрунтованості підозри ОСОБА_5 , а тому не можуть бути правовою підставою для скасування повідомлення про підозру.

Колегія суддів враховує і те, що частина 5 статті 9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, як сказано в рішенні Європейського суду з прав людини, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, де суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.3 ст. 365 КК України, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Наведене в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21. 04. 2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

В свою чергу, як встановила колегія суддів, захисник до матеріалів за його скаргою на повідомлення про підозру не надав жодного доказу, який би міг хоча б якимось чином викликати сумніви у обґрунтованості повідомленої ОСОБА_5 підозри.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи захисника адвоката ОСОБА_6 щодо порушення процесуального порядку вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Діючим КПК України передбачено, що у разі неможливості вручити особисто повідомлення про підозру, вживаються заходи для повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи (глава 11 КПК України, ст.135, 136 КПК), тобто, шляхом: надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою (ч.1 ст.135 КПК України); вручення під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; вручення житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч.2 ст.135 КПК України).

Як вбачається з матеріалів судового провадження, що 15.02.2023 детектив намагався виконати усі вимоги КПК України для відповідної процесуальної дії, як вручення повідомлення про підозру, у тому числі ст.276 КПК України, однак, ОСОБА_5 відмовилася отримувати повідомлення про підозру та пам`ятку про права та обов`язки підозрюваного, що було зафіксовано на відеозапис та підтверджено підписами понятих осіб.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що органом досудового розслідування дотримано порядок повідомлення ОСОБА_5 про підозру.

Крім того, аналіз наявних у матеріалах судового провадження письмових доказів, а саме: витяги з ЄРДР; довідка від 27.01.2023 за №46, про те, що у зв`язку з відсутністю кадрових наказів про призначення повідомляється, що згідно штатного розпису затвердженого від 28.01.2022 ОСОБА_5 працює на посаді начальника Жорнавського ПНДВ з 21.01.2002; копії штатних розписів за 2021-2022 роки про отримання заробітної плати ОСОБА_5 на посаді начальника Жорнавського ПНДВ; наказ про проведення позапланової ревізії №7 інспекторських дільниць і обходів від 15.07.2022; акт перевірки згідно якого стан ділянок кварталу №17 задовільний, самовільних рубок невизначено, який підписано зокрема ОСОБА_5 ; наказ про проведення контрольної ревізії від 01.08.2022; акт обстеження кварталу №17 Жорнавського ПНДВ від 15.08.2022 на підставі наказу від 01.08.2022, згідно якого виявлено факти незаконної рубки дерев; копія державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЗК№001073 Ужанського НПП на території Вишківської сільської ради у розмірі 141,2 га.; план лісових насаджень кварталу №17 Жорнавського ПНДВ; висновок експерта від 05.01.2023 про розмір збитків завданих внаслідок незаконних рубок дерев на території кварталу №17 Жорнавського ПНДВ, які було досліджено в судовому засіданні при розгляді скарги та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами - дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 відома суть підозри та вона ознайомлена з її змістом, а тому вона набула статусу підозрюваної у кримінальному провадженні відповідно до ст.42 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_6 аналогічні, що і в скарзі до слідчого судді підстави, з яких заявники просили скасувати ухвалу слідчого судді, були предметом перевірки слідчого судді та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та фактично зводяться до переоцінки встановлених слідчим суддею фактичних обставин, яким дано вірну оцінку, а тому підстав для задоволення такої скарги немає.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Щодо прохання апеляційної скарги підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника - адвоката ОСОБА_6 про направлення їхньої скарги на розгляд до Верховного Суду за предметною підсудністю, то таке прохання є неспроможним, оскільки виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції під час перегляду ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги про скасування повідомлення про підозру.

Зважаючи на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивовано, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника-адвоката ОСОБА_6 не вбачається.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити підозрюваній ОСОБА_5 та її захиснику адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу, яку подали підозрювана ОСОБА_5 та її захисник адвокат ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 червня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника підозрюваної ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й, відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді