ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/613/24 Номер провадження 11-сс/814/616/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

представника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 08 серпня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на бездіяльність уповноважених осіб Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 31 травня 2024 року.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що подана ОСОБА_8 заява від 31 травня 2024 року не містить фактичних даних, які б вказували на ознаки кримінального правопорушення, що виключає можливість внесення даних відомостей до ЄРДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить ухвалу скасувати та постановити нову, скаргу задовольнити та постановити нову, якою скаргу задовольнити в повному обсязі.

Вказав, що внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення є процесуальним обов`язком слідчого. При цьому, факт наявності чи відсутності складу злочину в діях конкретних осіб встановлюється шляхом здійснення досудового розслідування.

Заявник ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час слухання, в судове засідання, яке було призначено в режимі відеоконференції між державною установою „Закарпатська УВП №9 та Полтавським апеляційним судом, не вийшов. Про причини своєї відмови у розгляді провадження апеляційний суд не повідомив.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, представника ОСОБА_7 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який ухвалу слідчого судді вважав законною та обгрунтованою, просив залишити її без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду прийшла до такого висновку.

Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Тобто, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4,5 ч.5 ст.214 КПК України.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 звернувся до Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яке полягає у штучному створенні або підробленні доказів під час досудового слідства кримінальної справи №04580007 за обвинуваченням ОСОБА_8 .

При цьому, основним критерієм, що дає змогу вважати заяву про кримінальне правопорушення такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Крім того, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого кримінального правопорушення є його суспільна небезпечність.

Однак, заявник ОСОБА_8 в поданій заяві взагалі не вказав, у чому полягає кримінальне правопорушення, не зазначив осіб, які, на його думку, причетні до його вчинення, ним наводяться виключно власні міркування та припущення щодо можливих протиправних дій, без конкретизації, у чому вони полягають, коли, де і за яких обставин вчинені, а тому зазначене не може слугувати підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.

В свою чергу, твердження заяви ОСОБА_8 зводяться до непогодження із процесуальними діями працівників поліції, що можуть бути оскаржені у порядку, визначеному нормами КПК України.

Крім того, ОСОБА_8 висловлює свою незгоду з вироком Апеляційного суду Полтавської області від 09.06.2005 року, яким заявнику призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, а також вважає щодо наявності підстав для перегляду даного вироку за нововиявленими обставинами. При цьому, наведені у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставини вже були предметом оцінки під час судового розгляду кримінальної справи щодо ОСОБА_8 та враховувалися судом при ухваленні обвинувального вироку.

Отже, відсутні будь-які обставини, що могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_8 .

При цьому, всупереч доводам апелянта, зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

З огляду на викладене, підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає, в зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 08 серпня 2024 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4