УХВАЛА

23 липня 2024 року

м. Київ

справа № 208/1752/21

провадження № 51-3618ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 22 листопада 2023 року та вирок Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року щодо останнього,

встановив:

Захисник звернулася до суду з касаційною скаргою на указані вище судові рішення щодо засудженого ОСОБА_5 , де висуває вимогу про їх скасування та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 4 ст. 427 КПК касаційна скарга підписується особою, яка її подає. Якщо касаційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 50 КПК передбачено, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

В підтвердження своїх повноважень на захист засудженого ОСОБА_5 захисник ОСОБА_4 додала лише копію ордеру про надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_5 , натомість копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю до касаційної скарги не додано.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, а з огляду на положення ч. 1 ст. 26 цього Кодексу, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. З урахуванням вищезазначених засад кримінального провадження у їх взаємозв`язку із положеннями ст. 433 вказаного Кодексу, касаційна скарга має містити обґрунтовані доводи, змістом яких охоплюються належні підстави для задоволення вимог скарги.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому, за приписами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Захисник в касаційній скарзі, серед інших, наводить доводи про недопустимість висновку судово-медичної експертизи потерпілої з тих підстав, що слідчий та прокурор, в недотримання приписів ст. 163 КПК, не зверталися до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів. Разом із тим, зазначає, що суд першої інстанції в нарадчій кімнаті надав оцінку ухвалі про тимчасовий доступ. Зазначені доводи є взаємовиключними, що перешкоджає Суду належним чином визначити межі судового розгляду.

Крім того, стверджуючи про недопустимість висновку судово-медичної експертизи потерпілої, зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутня медична документація, яку було досліджено експертом. При цьому, в касаційні скарзі не наведено обґрунтування до спростування висновків апеляційного суду за оцінкою аналогічних доводів, а також не вказано, чи подавалися стороною захисту клопотання про надання доступу до медичних документів, якщо так, то яких порушень суди припустилися в частині розгляду або вирішення таких клопотань.

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.

Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.

Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3