Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/709/24 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.09.2024. Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого відділу СУ ГУ НП в Закарпатській області про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави та продовжено цей строк до 30.10.2024, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000066, відомості про яке 08.02.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що СУ ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000066 від 08.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше лютого 2024 року, ОСОБА_9 , усвідомлюючи те, що шляхом проведення заборонених операцій у сфері обігу психотропних речовин є можливість швидко незаконно збагатитись, а також будучи обізнаним про спосіб виготовлення та маючи осіб яким можна збути психотропну речовину амфетамін, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій, вступив у попередню злочинну змову із своїми знайомими ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , яких забезпечував із вказаного періоду часу приладдям та інгредієнтами для виготовлення психотропної речовини «амфетамін», а останні у свою чергу, діючи узгоджено, за попередньою змовою, дотримуючись заходів конспірації у групі, в подальшому виготовляли та збували особам яких підшуковував ОСОБА_9 , психотропні речовини за грошові кошти шляхом пересилання психотропних речовин «Новою поштою» до інших областей України при цьому, розподіляючи між собою отримані грошові кошти від збуту таких заборонених в обігу речовин.

-2-

В період з 08.02.2024 по 19.03.2024, ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, діючи у попередній змові з ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою протиправного збагачення, в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» при невстановлених досудовим розслідуванням обставин виготовили психотропну речовину «амфетамін».

Після чого, 19.03.2024 ОСОБА_10 , на виконання відведеної їй ОСОБА_9 злочинної ролі, діючи умисно, з метою протиправного збагачення, в порушення вимог діючого законодавства, за вказівкою останнього незаконно збула психотропну речовину «амфетамін» вагою 1154 г, шляхом поштового відправлення такої речовини через відділення «Нової пошти» № НОМЕР_1 , яке розташоване за адресою: Мукачівський район с. Нове Давидкове, вул. Терешкової, 1, невстановленій особі в м. Чернівці, де отримувачем вказала вигадану особу, про що прозвітувала ОСОБА_9 , шляхом пересилання йому товарно-транспортної накладної № 4617.

Окрім того, у невстановлений на даний час, але не пізніше 18.04.2024, спільно із ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, діючи у попередній змові з ОСОБА_9 , виготовили психотропну речовину «амфетамін», та з метою конспірації та недопущення свого викриття ОСОБА_10 залучила для відправлення пакунку з психотропною речовиною «амфетамін» ОСОБА_11 , яка 18.04.2024 здійснила відправлення вказаної психотропної речовини вагою 500 г з відділення «Нової пошти» № НОМЕР_2 в м. Мукачеві, що по вул. Я. А. Коменського, 94 А, до м. Київ, товаро-транспортною накладною за № 1797.

В подальшому діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , у невстановлений на даний час, але не раніше ніж 08.02.2024 та не пізніше ніж 19.04.2024, ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та інші не встановлені на даний час особи виготовили психотропну речовину «амфетамін», яку вагою 104 г. 19.04.2024 ОСОБА_10 , діючи за вказівкою ОСОБА_9 , відправила з відділення «Нової пошти» № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: Мукачівський район с. Нове Давидкове, вул. Терешкової, 1, до м. Одеси, за товаро-транспортною накладною під № 2569.

Також, у невстановлений на даний час, але не раніше ніж 08.02.2024 та не пізніше ніж 21.05.2024, ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та інші не встановлені на даний час особи, діючи спільно з ОСОБА_9 , виготовили психотропну речовину «амфетамін», та з метою конспірації та недопущення свого викриття, ОСОБА_10 залучила для відправлення пакунку з психотропною речовиною «амфетамін» невстановлену на даний час особу, яка 21.05.2024 здійснила відправлення вказаної психотропної речовини вагою 55 г, від імені ОСОБА_10 з відділення «Нової пошти» № НОМЕР_3 , що знаходиться за адресою: Закарпатська область м. Мукачево, вул. Окружна, 16 А, до Запорізької області на ім`я ОСОБА_12 , відділення «Нової пошти» № НОМЕР_4 за товаро-транспортною накладною № 7753 .

31.07.2024 ОСОБА_7 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

09.08.2024 ухвалою слідчого судді відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без можливості внесення застави.

23.09.2024 постановою першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури строк досудового розслідування продовжено до 30.10.2024.

Необхідність продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 . слідчий мотивував тим, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів,

-3-

іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється і з часу обрання запобіжного заходу обставини не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких, а тому заявлені прокурором ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та не втратили своєї актуальності, у зв`язку з чим застосування більш м`яких запобіжних заходів фактично буде недостатніми для запобігання даним ризикам, а також те, що обставини, які стали підставою для продовження строку досудового розслідування, зокрема, складність кримінального провадження та тривалість проведення судових експертиз є об`єктивними, тоді як неможливість завершення досудового розслідування була зумовлена потребами в проведенні ряду процесуальних дій, слідчий суддя прийшов до висновку, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 необхідно продовжити на строк до 30.10.2024 без визначення відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України розміру застави.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді від 24.09.2024 скасувати як незаконну й необґрунтовану та постановити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, домашній арешт. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на те, що існування ризиків не доведено, як і не доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Також захисник порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 24.09.2024, оскільки такий ним пропущений із поважних причин.

Судове провадження розглядається за відсутності підозрюваного, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що підозрюваний належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_6 , який підтримав клопотання та подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу, промову прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги сторони захисту, перевіривши та обговоривши доводи клопотання та апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів уважає, що клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а його апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

08.10.2024 захисник-адвокат ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.09.2024 та одночасно заявив клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, посилаючись на те, що такий ним пропущений з поважних причин.

-4-

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ухвала слідчого судді постановлена з викликом, у тому числі, захисника-адвоката ОСОБА_6 , який був присутнім в судовому засіданні 24.09.2024 під час прийняття відповідного рішення. При цьому, слідчий суддя, керуючись положеннями ч. 2 ст. 376 КПК України, 24.09.2024 оголосив лише резолютивну частину ухвали, натомість її повний текст було оголошено 25.09.2024, при цьому жодних відомостей про направлення копії даної ухвали заінтересованим особам, в тому числі адвокату ОСОБА_6 матеріали судового провадження не містять.

Зазначене, на переконання апеляційного суду перешкодило захиснику-адвокату ОСОБА_6 належним чином реалізувати право на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді в строк, встановлений кримінальним процесуальним кодексом України, а тому подане захисником-адвокатом ОСОБА_6 клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.09.2024 підлягає задоволенню, а строк апеляційного оскарження поновленню.

За приписами ст. 29 Конституції України та ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді тримання під вартою дотримано.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що СУ ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000066 від 08.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

31.07.2024 ОСОБА_7 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

09.08.2024 ухвалою слідчого судді відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без можливості внесення застави.

23.09.2024 постановою першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури строк досудового розслідування продовжено до 30.10.2024.

-5-

За приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у виді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Крім того, слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.08.2024, якою щодо ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід тримання під вартою без визначення застави на строк до 04.10.2024 , та з урахуванням необхідності виконання ряду процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися, та не зменшилися.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого відділу СУ ГУ НП в Закарпатській областіпро продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 30.10.2024, оскільки таке продовження, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

-6-

Твердження сторони захисту про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо нього та можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме у виді домашнього арешту, є непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Також апеляційний суд враховує, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

З урахуванням конкретних обставин, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», порушень норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

-7-

Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі сторони захисту доводи про ігнорування слідчим суддею доказів, які спростовують заявлені слідчим у клопотанні ризики, є безпідставними .

Колегія суддів уважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для продовження щодо підозрюваного раніше обраного запобіжного заходу.

Всупереч викладеним в апеляційній скарзі сторони захисту доводам, задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя перевірив та надав оцінку тим обставинам з якими закон пов`язує порядок обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Викладені в апеляційній скарзі доводи на захист підозрюваного, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. До того ж обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання і такі враховані при прийнятті рішення про продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу та не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків чи інших учасників кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

На переконання колегії суддів, при продовженні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом правомірно не визначено розмір застави, враховуючи положення п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, а також з огляду на те, що покладення на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених запобіжним заходом у виді застави, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, а відтак не мінімізує вищевказані ризики для кримінального провадження.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

-8-

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 задовольнити, поновити захиснику-адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.09.2024.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.09.2024, щодо ОСОБА_14 , - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді