Справа №:1-34/2002
Провадження №: 1-о/755/3/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" жовтня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва колегіально судом у складі трьох суддів: ОСОБА_1 (головуючий суддя), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , перевіривши виконання вимог ст.ст. 459-464 КПК України за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду м. Києва від 03.09.2002 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за п. 6, 12, ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу (далі КК) України,-

ВСТАНОВИВ:

11.10.2024 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду м. Києва від 03.09.2002 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за п. 6, 12, ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду було визначено склад колегії суддів та передано у провадження - 16.10.2024 року.

Суд, перевіривши виконання вимог ст.ст. 459-464 КПК України за заявою засудженого, приходить до наступного.

Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульований главою 34 КПК.

Частиною 1 статті 459 КПК встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до пункту 24 статті 3 КПК судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Стадія перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами має свої особливості та спеціальні завдання, якими є перевірка законності та обґрунтованості судових рішень, які набрали законної сили, а не розгляд обвинувачення по суті, що ґрунтується на загально-правовому принципі остаточності судових рішень. Перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайною (екстраординарною) процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку став недоступним.

Згідно з ч. 1 ст. 463 КПК, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.

У ч. 4 ст. 33 КПК зазначається, що кримінальне провадження за нововиявленими обставинами здійснюється судом, який ухвалив рішення, що переглядається.

Одним із принципів побудови судоустрою України є інстанційність, в рамках якої систему судоустрою складають місцеві суди, апеляційні суди, Верховний Суд (частини 1, 3 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судова система в Україні організована таким чином, щоб забезпечити право на перегляд судом вищої інстанції рішення суду нижчої інстанції (а не навпаки) під час судових проваджень з перегляду судових рішень (принцип інстанційності).

Згідно з цим підходом, КПК 1960 року та чинний КПК не передбачали і не передбачають можливість перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами судом нижчої інстанції.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 3 КПК суд першої інстанції - це місцевий загальний суд, який має право ухвалити вирок або постановити ухвалу про закриття кримінального провадження, а також Вищий антикорупційний суд у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до його підсудності цим Кодексом, а також апеляційний суд у випадку, передбаченому цим Кодексом.

Натомість судом апеляційної інстанції є відповідний апеляційний суд, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться суд першої інстанції, що ухвалив оскаржуване судове рішення, а також Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду - стосовно судових рішень Вищого антикорупційного суду, ухвалених як судом першої інстанції, а також стосовно судових рішень інших судів першої інстанції, ухвалених до початку роботи Вищого антикорупційного суду в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених КПК до підсудності Вищого антикорупційного суду (п. 20 ч. 1 ст. 3 КПК).

Покладення на суд першої інстанції обов`язку здійснити перегляд рішення, ухваленого судом вищої (апеляційної) інстанції, буде суперечити інстанційності побудови судоустрою України та не узгоджуватиметься із чинними вимогами процесуального закону.

Таким чином перегляд за нововиявленими обставинами має здійснювати суд тієї ж інстанції, який ухвалив рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що відповідно до положень п. 22 ч. 1 ст. 3, ч. 1, 2 ст. 33 КПК, саме Київський апеляційний суд наділений повноваженнями щодо перегляду за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду м. Києва, який за КПК 1960 року виконував функції суду першої інстанції стосовно постановлення вироку від 03.09.2002 року.

Як вже зазначалося, положеннями ч. 1 ст. 463 КПК визначено, що заява про перегляд за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.

З матеріалів провадження вбачається, що вирок Апеляційного суду міста Києва від 03 вересня 2002 року було постановлено за результатом розгляду кримінального провадження як судом першої інстанції, при цьому вказаний розгляд здійснено в порядку КПК 1960 року, який діяв на той час.

Відповідно до п. 15 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України апеляційні та касаційні скарги, заяви про перегляд судових рішень у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом, або у справах, розгляд яких не завершено з набранням чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, з урахуванням положень, передбачених § 3 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Таким чином, звертаючись із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду м. Києва від 03.09.2002 року до Дніпровського районного суду м. Києва, засуджений не дотримався вимог ч. 1 ст. 463 КПК, оскільки зважаючи на положення ч.ч. 1, 2 ст. 33 цього Кодексу, при цьому Дніпровський районний суд м. Києва не є тим судом, який повноважний здійснювати перегляд вироку Апеляційного суду м. Києва від 03.09.2002 року, в порядку, передбаченому Главою 34 КПК.

Вказані доводи цілком узгоджуються із правовою позицією, викладеною в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.04.2024 року у справі № 1-33/04, провадження № 51-2450 кмо21.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки питання ініційоване суб`єктом звернення у вказаному клопотанні не відноситься до повноважень вказаного суду, а відповідні дії суду при отриманні такого роду клопотань КПК України не врегульовані, суд вважає за доцільне застосувати аналогію права зокрема, враховуючи положення п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись ч. 1 ст. 463 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 помилково звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду м. Києва від 03.09.2002 року, у зв`язку із чим, його заяву слід повернути, роз`яснивши, що таке рішення не перешкоджає його праву на звернення з такою заявою до Київського апеляційного суду.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 369-372, 376, 392, 429, 459-464, суд,-

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду м. Києва від 03.09.2002 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за п. 6, 12, ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу (далі КК) України - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення заяви надіслати особі, яка її подала, разом із заявою та усіма доданими до неї документами.

Повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3