У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 285/4143/24

провадження № 1-кс/0285/1035/24

09 серпня 2024 року м. Звягель

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання про арешт тимчасово вилученого майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000773 від 07 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна, яке було вилучено 07.08.2024, а саме: велосипед «Агdis Paola», власником якого є ОСОБА_3 , та позбавити власника і будь-яких осіб, які відповідно до чинного законодавства мають право відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, зазначених прав на нього.
Своє клопотання обґрунтовує тим, що 04 серпня 2024 року в період з 14 по 18 год невідома особа поблизу магазину «Продукти-868» ТОВ «АТБ- Маркет», що по вул. Шевченка, 52 в м. Звягель Житомирської області, умисно таємно, під час воєнного стану, викрала велосипед «Агdis Paola», який належить ОСОБА_3 , вартістю приблизно 6000 гривень.
07 серпня 2024 року в ході проведення огляду місця події поблизу домогосподарства по АДРЕСА_1 вилучено викрадений велосипед «Агdis Paola» ОСОБА_3 , який віддано останньому на зберігання.
Відомості про вчинення кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000773 від 07 серпня 2024 року.
Оскільки вилучене майно є речовим доказом, що зберігло на собі сліди, які можуть бути використані як докази, а також для проведення судових експертиз, у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
Прокурор подав заяву про розгляд клопотання без його участі.
Інші заінтересовані особи у судове засідання не з`явились. Будь-яких письмових заяв не подали.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Арешт майна це тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (ст.170 КПК). Він є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких допускається лише у випадку, коли слідчий, прокурор доведе наявність трьох необхідних складових, а саме, що 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Ініціатор клопотання, звертаючись до суду з вимогою про арешт майна зазначив, що метою останнього є збереження речових доказів та проведення судових експертиз.
Постановою слідчого від 07.08.2024 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000773.
Подане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та в ньому обґрунтовано зазначено про необхідність арешту майна, яке відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Суттєвих шкідливих наслідків застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження для осіб, яких він стосується, не вбачається.

Згідно практики ЄСПЛ втручання у власність (користування) фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Отже, в даному випадку дотримано вимоги правомірності втручання у право власності фізичних осіб, таке втручання є законним, відповідає суспільному інтересу та при цьому враховано розумність та співмірність (справедливий баланс) обмеження права власності завданням кримінального провадження, передбаченим ст. 2 КПК України, оскільки іншим чином неможливо збереження речових доказів.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав вважати, що вилучені предмети є речовими доказами, можуть зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, а тому клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 07.08.2024, а саме: велосипед «Агdis Paola», власником якого є ОСОБА_3 .
Позбавити власника і будь-яких осіб, які відповідно до чинного законодавства мають право відчуження, розпорядження вказаним майном, зазначених прав на нього.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення.
Роз`яснити, що згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1