ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/949/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/143/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.5 ст.185 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

представника потерпілої - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 09 січня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Алчевськ Луганської області, яка тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України і призначено їй покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.

Зараховано ОСОБА_10 у строк відбування покарання час перебування її під вартою з 18 березня 2022 року - з часу її затримання, по 30 січня 2023 року день за день.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченої ОСОБА_10 у вигляді застави, залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Питання щодо речових доказів вирішено.

Згідно вироку, 24.02.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

17 березня 2022 року в період часу з 13 год. 00 хв. по 14 год. 00 хв. у ОСОБА_10 , під час перебування у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна - грошових коштів ОСОБА_8 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел, 17 березня 2022 року в період часу з 13 год. 00 хв. по 14 год. 00 хв. ОСОБА_10 , перебуваючи у житловому будинку за вищевказаною адресою, шляхом вільного доступу, з метою таємного викрадення чужого майна у особливо великих розмірах, зайшла до спальної кімнати, у якій проживала та зберігала особисті речі потерпіла ОСОБА_8 , переконавшись в тому, що її дії є таємними для інших осіб та передбачаючи наслідки власного вчинку і бажаючи їх настання, таємно викрала із корзини для одягу, яка розташована в лівому дальньому куті кімнати відносно входу, грошові кошти в загальній сумі 2 044 000 (два мільйона сорок чотири тисячі) гривень у валюті: гривня - купюрами номіналами по 500 (п`ятсот) гривень та 200 (двісті) гривень, доллар США - купюрами номіналами по 100 (сто) та 50 (п`ятдесят) доларів США у загальній сумі близько 10 000 (десять тисяч) доларів США, які знаходились в жіночій сумці чорного кольору середніх розмірів із металевими ручками, чим завдала потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму. Після цього, покинувши місце вчинення кримінального правопорушення, мала можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_10 спричинила потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2 044 000 (два мільйона сорок чотири тисячі) гривень.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 09 січня 2024 року, та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_10 невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України та виправдати за недоведеністю вчинення даного кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України. Свої вимоги мотивує тим, що:

свідки не надали суду належних і допустимих доказів того, що у ОСОБА_11 на момент виїзду з ОСОБА_12 на Кременеччину були наявні грошові кошти про які вона зазначає, а також не надали суду належних та допустимих доказів розміру грошових коштів, які були наявні у ОСОБА_11 станом на 17 березня 2022 року;

судом першої інстанції не вірно оцінено покази свідка ОСОБА_13 надані ним 17 жовтня 2022 року, а тому безпідставно прийнято до уваги, як доказ протокол огляду речових доказів від 19 березня 2022 року, так як долари були ним придбані в обмінному пункті, а не отримані від ОСОБА_14 (сина обвинуваченої), і гривні, яку він повернув, не були тими купюрами, що отримані ним від ОСОБА_14 ;

твердження свідків та потерпілої ОСОБА_15 про те, що обвинувачена ОСОБА_10 ніде не працювала та не мала доходів не заслуговують на увагу, та спростовуються поясненнями свідків і самої потерпілої, які підтверджують ту обставину, що ОСОБА_10 раніше працювала і станом на 17 березня 2022 року могла мати особисті грошові кошти в розмірі 530000,00 грн та 434 доларів США;

протокол огляду відеозапису від 19 березня 2022 року, складений слідчим СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_16 не може бути належним та допустимим доказом, так як ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначила, що вона виходила з будинку АДРЕСА_2 з належним їй рюкзаком, а не з шкіряною сумкою, як зазначає потерпіла;

суд першої інстанції, під час дослідження доказів в судовому засіданні 18 серпня 2022 року, був позбавлений можливості оглянути відео-файл із назвою "VID-20220319-WA0003" на якому чітко видно з якими валізами ОСОБА_10 виходила з домоволодіння, так як диск із зазначеним відео-файлом був відсутній у матеріалах кримінального провадження, а також не був наданий ОСОБА_10 для перегляду під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження;

прокурор під час дослідження письмових доказів не зазначає, які саме обставини підтверджуються борговими розписками від 15 січня 2022 року, і з якою метою потерпілою вони були долучені до кримінального провадження під час досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи захисника, яка підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурора, потерпілої та її представника, які заперечили проти доводів сторони захисту і просили залишити вирок без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції з`ясував наступне.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, вказаних вимог закону під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_10 судом першої інстанції було повністю дотримано.

У вироку суду в повній відповідності до вимог статей 374 КПК наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК, які суд дослідив та оцінив із дотриманням положень ст. 94 КПК. В основу обвинувального вироку покладено виключно ті докази, що не викликають сумнівів у їхній достовірності. У мотивувальній частині вироку суд виклав формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, з достатньою конкретизацією встановив і зазначив місце, час, спосіб вчинення злочину, його наслідки.

Зокрема, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_10 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в особливо великих розмірах в умовах воєнного стану, підтверджується сукупністю доказів, належно оцінених судом першої інстанції, а саме:

- показаннями самої обвинуваченої ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні підтвердила, що їй було відомо про те, що потерпіла мала у власності пункти обміну валют які приносили їй дохід, а також те, що перед від`їздом на захід України у зв`язку з воєнним станом, в її присутності працівники обмінників, які закривались, передавали грошові кошти потерпілій;

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка ствердила, що 24 лютого 2022 року вона зі своєю мамою, сином обвинуваченої та обвинуваченою їхали на захід України «зеленим коридором» з Бучі. На виїзді наполягала саме обвинувачена, яка домовилась із знайомими про житло в Кременецькому районі. Обвинуваченій було відомо, що потерпіла мала у власності пункти обміну валют і в присутності обвинуваченої працівники обмінників передавали потерпілій грошові кошти різними валютами. Обвинувачена не знала, що купюри помічені. Разом з обвинуваченою потерпіла тимчасово проживала в Кременецькому районі Тернопільської області. Між ними були довірливі стосунки і місце, де потерпіла сховала кошти було відоме обвинуваченій. Переглянувши відео з прибудинкової камери спостереження, де зафіксовано як обвинувачена виходить з будинку з речами та чорною сумкою, потерпіла впізнала свою сумку, в якій знаходились її грошові кошти і остаточно переконалась, що крадіжку вчинила саме ОСОБА_17 .

Окрім того, судом обґрунтовано взято до уваги показання свідків:

ОСОБА_18 який в судовому засіданні підтвердив, що знає обвинувачену, вона працювала у потерпілої ОСОБА_8 , а саме доглядала її маму. Після 24 лютого 2022 року обвинувачена ОСОБА_10 попросила надати їм житло для проживання. В належному йому будинку проживали ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та її мати, а згодом приїхав син обвинуваченої ОСОБА_19 . 17 березня 2022 року ОСОБА_10 із дорожніми сумками залишила даний будинок. Після цього зателефонувала потерпіла та попросила її забрати із с. Савчиці, де вона перебувала в цей час. В машині вона була стурбована, так як не змогла зв`язатись із обвинуваченою та її сином. Зателефонувала ОСОБА_20 і запитала, де ОСОБА_21 , бо не може до неї додзвонитись та повідомила, що обвинувачена по телефону їй сказала, що залишила автомобіль потерпілої біля магазину в м. Кременець. Приїхавши до дому, потерпіла сказала ОСОБА_22 , що ОСОБА_10 викрала у неї значну суму грошей, які знаходились в чорній шкіряній сумці та попросила її завезти в поліцію. Свідку було відомо, що потерпіла займається обміном валют. На його будинку є камера відеоспостереження, на якій видно з якими сумками виходила обвинувачена з будинку;

ОСОБА_23 яка в судовому засіданні дала показання, що її батьки знайомі з обвинуваченою і її мама - ОСОБА_20 їй розповідала, що ОСОБА_24 з сином та потерпілою приїхали в Кременецький район на початку війни, де проживали у знайомого ОСОБА_18 . Дати вона не пригадує, але точно знає, що до її мами зателефонувала обвинувачена ОСОБА_24 близько 16 год і просила передати потерпілій ОСОБА_25 місце, де знаходиться її автомобіль, залишений обвинуваченою;

ОСОБА_26 яка в судовому засіданні дала показання, що потерпілу знає давно та працювала у неї останніх 7 років - працівником пункту обміну валют. ОСОБА_27 ставила на кутиках окремих купюр відмітки - свій мікропідпис. 24 лютого 2022 року, у зв`язку із обстрілами України, до неї зателефонувала потерпіла, та попросила зібрати належні їй гроші, що знаходяться в касах обмінників та привезти за зазначеною адресою. Цього ж дня вона усі зібрані гроші, які були у трьох пакетах (гривні та 50 тис і 10 тис доларів США), передавала ОСОБА_8 , при цьому в автомобілі була присутня ОСОБА_10 .. У переданих коштах також були рідкісні купюри номіналом 1, 2, 5 доларів США. Їй відомо, що обвинувачена відбувала міру покарання в місцях позбавлення волі, а пізніше працювала в потерпілої доглядальницею її мами;

ОСОБА_28 який в судовому засіданні дав показання, що є сусідом потерпілої, обвинувачену знає лише три роки. Стосунки між ними були дружні. 09 березня 2022 він виїхав із сім`єю в м. Рівне. Одного дня ОСОБА_29 зателефонувала до нього та повідомила, що хоче йому допомогти та на його рахунок можливо прийдуть гроші, на що він відмовився. 05 квітня 2022 року до нього зателефонував чоловік, назвавшись сином ОСОБА_30 , та попросив найти йому людину, яка зможе підтвердити, що ОСОБА_31 знімала гроші із терміналу, а згодом зв`язок обірвався та він більше не дзвонив. Про ситуацію, яка склалась між ОСОБА_11 та ОСОБА_32 він дізнався пізніше. Обвинувачена доглядала за мамою потерпілої, тому фактично проживала у ОСОБА_33 ;

ОСОБА_34 яка в судовому засіданні дала показання, що 25 лютого 2022 року вона зателефонувала до обвинуваченої, яку добре знала близько 30 років. ОСОБА_10 доглядала маму потерпілої та отримувала зарплату в сумі, приблизно, 500 доларів США. Вона знала, що в обвинуваченої є будинок в Тернопільській області поблизу м. Почаїв, тому запитала чи можна їй та її сім`ї проживати у даному будинку. На що та погодилась. Свідок із сім`єю приїхали у с. Савчиці, де їх зустрів син обвинуваченої - ОСОБА_19 . Обвинувачена із потерпілою та її мамою також приїхали в Кременецький район до свого знайомого. ОСОБА_19 проживав із обвинуваченою. 17 березня 2022 року ОСОБА_19 привіз до неї в с.Савчиці ОСОБА_21 для надання їй свідком перукарських послуг та машиною потерпілої поїхав в АДРЕСА_1 . Потерпіла чекала ОСОБА_14 більше 2 годин, оскільки вони домовлялись, що він за нею приїде. Ближче до п`ятої години вечора, до ОСОБА_21 зателефонувала знайома та сказала, що обвинувачена поїхала, а машина потерпілої знаходиться в м. Кременець. Потерпілу з с. ОСОБА_35 забирав власник будинку, у якому вони проживали. В сьомій годині вечора ОСОБА_21 зателефонувала до свідка та розповіла, що у неї пропала сумка із грошима. Наступного дня свідок дізналась, що обвинувачену та її сина затримали через підозру у викраденні грошей потерпілої;

ОСОБА_36 яка в судовому засіданні дала показання, що на даний час працює в потерпілої - допомагає по догляду за її мамою, як і останні чотири роки, тому знайома із обвинуваченою, яка також працювала у потерпілої - доглядала маму, отримувала заробітну плату та безкоштовно харчувалась. В січні місяці 2022 року ОСОБА_10 після своєї зміни залишилась в потерпілої, що робила дуже часто, тому станом на 24 лютого 2022 року знаходилась у ОСОБА_8 . Свідок не мала змоги поїхати разом із потерпілою та її мамою на захід України, а обвинувачена погодилась. 17 березня 2022 року до неї зателефонувала потерпіла, та повідомила, що ОСОБА_10 викрала у неї усі гроші, та їй потрібна допомога по догляду за мамою. На що вона погодилась та приїхала у Кременецький район. Мама потерпілої була у жахливому стані. ОСОБА_8 працювала у фінансовій компанії та має обмінники, великий будинок і значні суми коштів. Свідок бачила, як перед від`їздом потерпіла у пакетах мала велику суму коштів. Обвинуваченій також було відомо про те, що в потерпілої є вказані кошти. Обвинувачена часто позичала гроші в потерпілої, свого майна не мала;

ОСОБА_37 яка в судовому засіданні дала показання, що працювала у потерпілої касиром в пункті обміну валют. 24 лютого 2022 року ОСОБА_8 подзвонила до неї та сказала зібрати усі гроші та привезти їй. У касі було: 1919 доларів (55 купюр по 1 долару США, 12 купюр по 2 дол. США, 1800 дол. США по 100 дол. США) і 5 євро та 388 000 гривень, які вона запакувала в пакет, підколола звіт, зв`язала резинкою та передала ОСОБА_26 (іншому касиру), яка відвезла кошти потерпілій;

ОСОБА_38 який в судовому засіданні дав показання, що на прохання ОСОБА_39 він поїхав з ним продавати його автомобіль, який до цього знаходився на його подвір`ї. Обвинувачену та її сина не бачив, оскільки зі свого автомобіля не виходив, а чекав біля райдержадміністрації м. Кременець ОСОБА_40 , який повернувся з пакунком грошей і сказав, що продав автомобіль;

ОСОБА_13 який в судовому засіданні дав показання, що у лютому 2022 року, на початку війни, він продавав свій автомобіль БМВ. Одного дня покупець на ім`я ОСОБА_19 оглянув автомобіль, а наступного дня купив. При цьому була присутня мама покупця (він так до неї звертався). За автомобіль розраховувались гривнями та доларами США. Покупці його нічого не розпитували, а він нічого не розповідав. За пару днів працівники поліції повернули йому автомобіль і сказали, щоб свідок повернув отримані кошти, оскільки вони крадені. Частину коштів продавець обміняв, а тому не усі повертав тими самими купюрами. При цьому були присутні поняті, складався та підписувався протокол;

ОСОБА_41 який в судовому засіданні дав показання, що до нього зателефонувала обвинувачена, яку він знав, оскільки вона раніше до нього зверталась і він возив її від Костелу м. Кременець в с. Іква Кременецького району, до магазину Рукавичка, та попросила завезти в центр м. Кременець. Він допомагав складати речі обвинуваченої, де також була велика дорожня сумка, в багажник автомобіля та від будинку привіз до магазину Рукавичка, де її зустрів її син ОСОБА_19 .

Наведені показання потерпілої та свідків повністю узгоджуються і з іншими дослідженими судом першої інстанції доказами, які детально проаналізовані у вироку, зокрема:

протоколом добровільної видачі та огляду від 18 березня 2022 року, згідно до якого в Кременецькому РВП, в присутності понятих ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , слідчим СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_44 проведено огляд, в ході якого ОСОБА_10 добровільно видала грошові кошти на суму 530 000 грн. та 434 долари США, які були поміщені в сейф-пакет № 7229908;

протоколом добровільної видачі від 19 березня 2022 року, згідно до якого в Кременецькому РВП, в присутності понятих ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_13 добровільно видав грошові кошти, які останній отримав від ОСОБА_47 , в загальній сумі 68 000 грн. та 5 800 доларів США, які були поміщені в сейф-пакет № INZ1039647;

протоколом огляду відеозапису від 19 березня 2022 року, згідно якого встановлено, що о 00:01:36 на відео-камері спостерігається як ОСОБА_10 із шкіряною жіночою сумкою та спортивною сумкою в правій руці направилась в напрямку огорожі. Надалі ОСОБА_10 із вказаними сумками направилась до брами, де в подальшому покинула домоволодіння та сіла в транспортний засіб білого кольору. Потерпіла ОСОБА_8 зазначила, що чорна жіноча шкіряна сумка належить їй. По зовнішніх ознаках дана сумка співпадає із викраденою сумкою, де знаходились грошові кошти в сумі 2 000 000 грн.;

протоколом огляду місця події від 17 березня 2022 року із фото таблицями до нього, за яким слідчим СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_48 , в присутності понятих ОСОБА_34 , ОСОБА_49 , за участю власника приміщення ОСОБА_18 і ОСОБА_11 , проведено огляд будинковолодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 ;

протоколом огляду речових доказів від 19 березня 2022 року, за яким слідчим СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_48 , в присутності понятих ОСОБА_45 , ОСОБА_50 , проведено огляд сейф-пакета № INZ1039647, який на момент проведення огляду запакований, та на якому нанесені відповідні написи та підписи понятих, учасників. При відкритті даного пакету наявні грошові кошти в загальній сумі 68 000 гривень та 5 800 доларів США;

протоколом огляду від 20 березня 2022 року, за яким заступником начальника СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_51 , в приміщенні кабінету № 29 СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, проведено огляд грошових коштів, які добровільно видав ОСОБА_52 , які він отримав від ОСОБА_47 , від продажу автомобіля «БМВ» та які добровільно видала ОСОБА_10 . Об`єктом огляду являється: сейф пакет експертної служби INZ № 1078315, який на час проведення огляду опечатаний. При розпакуванні даного сейф пакета в ньому виявлено: 5 400 доларів США та 66 400 гривень;

протоколом огляду від 19 березня 2022 року, за яким заступником начальника СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_51 , в приміщенні кабінету № 29 СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, за участю понятих: ОСОБА_50 , ОСОБА_45 , за участю потерпілої ОСОБА_8 , проведено огляд сейф пакета № 7229904 у якому знаходились грошові кошти, які добровільно видала ОСОБА_10 , а саме: 530 000 гривень різними купюрами та 434 долари США;

та іншими письмовими доказами наявними у матеріалах справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що досліджені, судом першої інстанції докази, з точки зору належності, допустимості та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, свідчать про те, що стороною обвинувачення доведено, як подію кримінальних правопорушень так і те, що зазначене кримінальне правопорушення вчинено саме ОСОБА_10 .

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що дані протоколів огляду від 19 і 20 березня 2022 року, а також інші письмові докази в сукупності з показаннями потерпілої та свідків, повністю підтверджують, що обвинувачена ОСОБА_10 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану в особливо великих розмірах.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що суд першої інстанції у повному обсязі дослідив усі обставини, які мали значення для прийняття рішення в справі, повно та всебічно перевірив зібрані на досудовому слідстві докази та дав їх сукупності належну правову оцінку, з якою погоджується і колегія суддів.

Переконливих аргументів на спростування наведених у вироку висновків суду першої інстанції щодо оцінки доказів апеляційна скарга захисника ОСОБА_10 не містить.

Доводи захисника обвинуваченої ОСОБА_10 , що допитані в ході судового розгляду свідки не надали належних і допустимих доказів того, що у потерпілої ОСОБА_11 станом на 17 березня 2022 року були наявні грошові кошти в такому розмірі, про який вона стверджує, були перевірені судом першої інстанції і отримали належну правову оцінку, з якою суд апеляційної інстанції погоджується. Зокрема, суд першої інстанції правильно зазначив, що показанями усіх допитаних судом свідків та потерпілої у їх сукупності доведено механізм вчинення обвинуваченою злочину, місце, час, спосіб, поведінка обвинуваченої, яка передувала вчиненню злочину, мотив та мета, а також вид та розмір завданої злочином потерпілій шкоди. Подана потерпілою заява про вчинення злочину і подальші її показання є послідовними і узгоджуються з показаннями свідків та даними інших доказів, в тому числі і щодо розміру викрадених коштів. Будь-яких обставин, які би давали підстави вважати, що потерпіла обмовила обвинувачену під час судового і апеляційного розгляду не встановлено.

Крім того, апеляційний суд погоджується з мотивами, з яких місцевий суд відхилив доводи обвинуваченої про її непричетність до вчинення крадіжки грошей потерпілої, правильно зазначивши у вироку про неспроможність висунутої обвинуваченою версії подій, згідно якої вона маючи достатньо власних коштів, проживала не у власному будинку (який здавала в оренду), а жила у потерпілої, яка усім її забезпечувала та платила за роботу; перебувала у дружніх стосунках з потерпілою, піклувалася про потерпілу та її матір, в тому числі після залишення через бойові дії постійного місця проживання та переїзді в Кременецький район, та поряд з цим залишила матір потерпілої саму в будинку, у якому також знаходилась велика сума коштів, про що було відомо обвинуваченій, а потерпілу в той час син обвинуваченої завіз у с. Савчиці на автомобілі потерпілої, який після цього покинув відкритим у м. Кременці. При цьому поспіхом придбавши інший автомобіль обвинувачена та її син негайно виїхали в сторону кордону та не повідомили про свої наміри саму потерпілу, як безпосередньо перед виїздом так і після. Окрім того, обвинувачена, при її затриманні працівниками поліції в готелі, не змогла пояснити відсутність однієї з сумок, з якою вона виходила з будинку в с. Іква та сідала в автомобіль, та яку потерпіла ще до затримання обвинуваченої описала та при перегляді відеозаписів з камер відеоспостереження будинковолодіння упізнала, як ту, в якій вона зберігала свої грошові кошти.

Доводи сторони захисту про те, що виявлення індивідуальних відміток на вилучених у обвинуваченої купюрах не є доказом їх належності потерпілій, оскільки та не повідомляла про них при повідомленні про вчинення крадіжки є безпідставними, оскільки як видно зі змісту протоколу огляду від 19 березня 2022 року потерпіла за участю слідчого та двох понятих перед відкриттям сейф-пакета з вилученими у обвинуваченої купюрами повідомила, що на власних грошових коштах, які скраплені гумкою, на верхній купюрі ставила олівцем позначку у вигляді малого підпису. Саме такі позначки були виявлені на вісьмох купюрах при відкритті сейф-пакета (т.1 а.с.144).

Допитані в якості свідків ОСОБА_53 та ОСОБА_54 підтвердили, що вони були залученими в якості понятих при огляді грошових коштів за участю потерпілої і вона перед початком огляду вказала на особливі відмітки, які особисто проставляла на грошових коштах, а після відкриття сейф-пакету такі відмітки були виявлені на грошових коштах, які були вилучені у обвинуваченої. При цьому, як видно з матеріалів провадження обвинувачена під час цього кримінального провадження не зазначала про будь-які ознаки, які могли би свідчити про належність їй цих грошових коштів.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не правильно оцінено покази свідка ОСОБА_13 надані ним 17 жовтня 2022 року, а тому безпідставно прийнято до уваги, як доказ протокол огляду речових доказів від 19 березня 2022 року, так як долари були ним придбані в обмінному пункті, а не отримані від сина обвинуваченої ОСОБА_14 , і гривні, які він повернув, не були тими купюрами, що отримані ним від ОСОБА_14 , є безпідставними, та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Так, із пояснень наданих в судовому засіданні ОСОБА_13 вбачається, що у лютому 2022 року він продав свій автомобіль БМВ покупцю на ім`я ОСОБА_19 та його матері, за що отримав грошові кошти у гривнях і доларах США. Через кілька днів працівники поліції повернули йому автомобіль і вимагали видати отримані за нього кошти, оскільки вони крадені. Частину коштів продавець обміняв, а тому не усі повертав тими самими купюрами, які отримав при продажу автомобіля.

Вказані показання свідка ОСОБА_13 повністю узгоджуються і з іншими дослідженими судом першої інстанції письмовими доказами, зокрема:

протоколом добровільної видачі від 19 березня 2022 року, з якого вбачається, що в Кременецькому РВП, в присутності понятих ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_13 добровільно видав грошові кошти, які отримав від ОСОБА_47 , в загальній сумі 68 000 грн. та 5 800 доларів США, які були поміщені в сейф-пакет № INZ1039647;

протоколом огляду речових доказів від 19 березня 2022 року, з якого вбачається, що слідчим СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_48 , в присутності понятих ОСОБА_45 , ОСОБА_50 , а також потерпілої ОСОБА_8 проведено огляд сейф-пакета № INZ1039647, який на момент проведення огляду запакований, та на якому нанесені відповідні написи та підписи понятих, учасників. При відкритті даного пакету, в ньому наявні три пачки грошових коштів в загальній сумі 68 000 гривень та 5 800 доларів США. Із протоколу вбачається, що потерпілою ОСОБА_8 , при огляді двох пачок грошових коштів, було виявлено та впізнано індивідуальні відмітки, які вона ставила на купюрах при пакуванні, зокрема відмітки у правому верхньому куті купюри олівцем номіналом 100 доларів (4 шт.), номіналом 200 гривень (3 шт.) та 500 гривень (2 шт.). В третій пачці із грошовими коштами в загальній сумі 3 800 доларів США ніяких відміток потерпілою виявлено не було, так як згідно пояснень ОСОБА_13 отримавши від ОСОБА_55 грошові кошти в сумі 133 000 гривень за продаж автомобіля (по 35 гривень за 1 долар США) він їх обміняв на долари США.

Щодо показів сина обвинуваченої - ОСОБА_47 , то суд першої інстанції правильно надав їм критичну оцінку як таким, що надані з метою уникнення його матір`ю кримінальної відповідальності та створення для неї алібі. Зокрема, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги, що ОСОБА_47 не зміг пояснити причини, з яких він після затримання його матері звертався до свідка ОСОБА_28 з пропозицією підтвердити, що його матір знімала гроші з банкомату. Також, оцінюючи достовірність показань цього свідка, суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що ОСОБА_47 жодним чином не підтвердив наявність у нього грошових коштів та заробітку достатнього для придбання автомобіля.

Не відповідають дійсності доводи захисника про те, що прокурор під час дослідження письмових доказів не зазначив, які саме обставини підтверджуються борговими розписками від 15 січня 2022 року, і з якою метою потерпілою вони були долучені до кримінального провадження під час досудового розслідування, так як вбачається із матеріалів справи, зокрема журналу і звукозапису судового засідання від 18 серпня 2022 року (т.1 а.с.145-151), долучаючи до матеріалів справи розписки від 15 січня 2022 року прокурор в судовому засіданні обґрунтував підстави їх долучення. Окрім того, з матеріалів провадження слідує, що обвинуваченою та її захисником в суді першої інстанції при наданні суду будь-яких заперечень чи клопотань не заявлялось.

Не спростовують правильності висновків суду і доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_10 виходила з будинку АДРЕСА_2 не з шкіряною сумкою потерпілої, а з належним їй рюкзаком, так як для кваліфікації дій обвинуваченої не має істотного значення в якій саме сумці вона виносила грошові кошти з будинку. Крім того, даними наявного в матеріалах справи протоколу огляду відеозапису від 19 березня 2022 року зафіксовано (період відеозапису 00:01:36) як ОСОБА_10 із двома сумками в правій руці направилась в напрямку виходу з подвір`я, що відображено на фото 2 (т.1 а.к.п.66). Надалі ОСОБА_10 із вказаними сумками покинула домоволодіння та сіла в транспортний засіб білого кольору (т.1 а.к.п.67).

Щодо доводів сторони захисту про недопустимість протоколу огляду відеозапису камер спостереження через те, що суд першої інстанції, під час дослідження доказів в судовому засіданні 18 серпня 2022 року, був позбавлений можливості оглянути відео-файл із назвою "VID-20220319-WA0003" на якому чітко видно з якими валізами ОСОБА_10 виходила з домоволодіння, так як диску із зазначеним відео-файлом не було у матеріалах кримінального провадження, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно ст.ст. 87 ч.1, ч.2 п.1-5, ч.3 п.1-4, ст.89 КПК України - недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод.

Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду, суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Згідно ч.1, 2 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Дійсно, у матеріалах провадження відсутній оптичний диск DVD-R "HP" (16х 4.7 GB 120 min) з відеозаписом з камери зовнішнього відео-спостереження, яка встановлена на домоволодінні, що за адресою: АДРЕСА_2 , про огляд якого вказано у протоколі огляду відеозапису від 19 березня 2021 року, а натомість додатками до цього протоколу є фототаблиця, виготовлена з окремих кадрів цього відеозапису (т.1 а.к.п.65-67).

Як видно з вироку, в даному випадку суд першої інстанції посилався не на дані відеозапису, а на дані іншого доказу - протоколу огляду відеозапису від 19 березня 2021 року, який проведений за участі понятих ОСОБА_45 та ОСОБА_56 , дані якого наявні у матеріалах кримінального провадження. У зазначеному протоколі у повній мірі відображено послідовність проведеної слідчої дії та її результати, він складений з дотриманням вимог КПК, був відкритий стороні захисту перед направленням обвинувального акту до суду і підстави для визнання його недопустимим доказом відсутні.

Враховуючи положення, передбачені ст.ст. 84-86 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що відсутність додатку до протоколу огляду відеозапису від 19 березня 2021 року, саме по собі не може служити наслідком визнання вказаного доказу недопустимим, оскільки зафіксована в тексті протоколу інформація узгоджується з даними інших джерелами доказів, в тому числі показаннями самої обвинуваченої, яка не заперечує, що разом з потерпілою проживала у будинковолодінні в АДРЕСА_2 , з якого 17 березня 2022 року вона вийшла із сумками.

Також, на підставі дослідженої в ході судового розгляду сукупності доказів правильно встановлено, що обвинувачена проживала разом з потерпілої і знала про наявність у неї значної суми грошових коштів та місце їх зберігання, таємно заволоділа цими коштами і покинула їх житло, про свій виїзд обвинувачена нікого не попередила, безпосередньо після цього потерпіла виявила зникнення своїх грошових коштів в особливо великому розмірі і намагалась зателефонувати до обвинуваченої, але її телефон був відключений, а в подальшому під час затримання обвинувачена видала працівникам поліції грошові кошти на загальну суму 530 тис.грн. і 434 долари США, які при вилученні були належним чином опечатані і на яких потерпіла пізніше впізнала проставлені нею особливі відмітки, про наявність яких перед розпечатуванням сейф-пакету з цими купюрами повідомила слідчому в присутності понятих.

Виходячи в вищенаведеного, з урахуванням установлених фактичних обставин справи, дії обвинуваченої за ч.5 ст.185 КК кваліфіковані правильно, а покарання їй призначено відповідно до вимог статей 50, 65 КК України.

Судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_10 здійснено з дотриманням вимог КПК, вирок місцевого суду належним чином мотивований та за змістом відповідає положенням ст.ст. 370, 374 цього Кодексу.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли би слугувати причиною скасування чи зміни вироку, колегією суддів не встановлено. Відтак, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу сторони захисту без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 09 січня 2024 року відносно ОСОБА_10 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді