Справа № 496/5689/24
Провадження № 1-кп/496/582/24
У Х В А Л А

02 грудня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000478 від 12.08.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. В судовому засіданні від прокурора надійшло клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого. При цьому посилається на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 16.08.2024 року обвинуваченому був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк тримання під вартою обвинуваченого, встановлений ухвалою суду, закінчується 05.12.2024 року, однак судове провадження не закінчено, ризики, передбачені п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, тому строк дії запобіжного заходу необхідно продовжити.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні залишили вирішення клопотання на розсуд суду.

Прокурор на задоволенні свого клопотання наполягав.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали, додані до клопотання, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 315 Кримінально-процесуального кодексу України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 219 Рішення ЄСПЛ у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі "Єчюс проти Литви").

Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права останнього, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, зокрема прав потерпілих у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не одружений, за місцем реєстрації не проживає, не працює, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків та свідчить про існування ризику, передбаченого ст. 177 ч.1 п.1 КПК України. ОСОБА_5 неодноразово засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, на цей час відносно нього в судах перебувають три обвинувальних акта, що свідчить про стійкість його злочинного наміру та про існування ризику, передбаченого ст. 177 ч.1 п.5 КПК України. Наявність ризику, передбаченого ст. 177 ч.1 п.3 КПК України, суду не доведена.

Суд вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, зокрема домашній арешт, про застосування якого просив обвинувачений та його захисник, не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, з огляду на тяжкість інкримінованого злочину та вагомість доведених суду ризиків.

Таким чином, застосування більш м`якого заходу, ніж тримання під вартою є неможливим.

З урахуванням викладеного, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватими у скоєні злочину у вчиненні якого обвинувачується, особу обвинуваченого, наявність ризиків передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Розмір застави, визначений попередньою ухвалою слідчого судді 60560,00 грн, суд вважає за необхідне залишити таким самим.

Враховуючи наведене, суд вважає за доцільне продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого на 60 днів.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 331, 371, 372, 376, 392 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеській слідчий ізолятор» відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів, а саме: з 02.12.2024 року по 30.01.2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня проголошення, до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя ОСОБА_1