Справа 556/3150/24
Номер провадження 1-кс/556/406/2024
У Х В А Л А

Іменем України

про арешт майна

30.10.2024 року.

Слідчий суддя Володимирецького районного суду Рівненської області - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області cтаршого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ відділення поліції №1 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, яке погоджене прокурором Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що СВ відділення поліції №1 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000295 від 25 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

В ході досудового розслідування даного провадження виникла необхідність арешту речових доказів, а саме: грошових коштів, в загальній сумі 3 000 (три тисячі) гривен, номіналами по 1000 (тисяча) гривень в кількості 3 штуки з серіями: АР3813462, БА7623445, АЄ4336034 .

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, надали письмові заяви в яких підтримали клопотання повністю, просили провести судове засідання без їх участі.

Власник майна, будучи належно повідомлений про час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Зокрема встановлено, що 25.10.2024, о 12:58 надійшло повідомлення зі служби 102 інспектора СРПП ВП № 1 Вараського РВП про те, що 25.10.2024, о 20 год 40 хв. в АДРЕСА_1 , було зупинено транспортний засіб, марки "Volkswagen Transporter", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , який надав працівникам поліції неправомірну вигоду в розмірі 3000 грн. за не притягнення його до адміністративної відповідальності.

За даним фактом 25.10.2024 внесено відомості до ЄРДР за №0000295 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.

Грошові кошти в загальній сумі 3 000 (три тисячі) гривень номіналами по 1000 (тисяча) гривень в кількості 3 штуки з серіями: АР3813462, БА7623445, АЄ4336034 - визнано речовими доказами та прилучено до матеріалів кримінального провадження (постанова про визнання та прилучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 25.10.2024).

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Оскільки скутер та грошові кошти визнано речовим доказом, у кримінальному провадженні, клопотання про арешт майна є належно обґрунтованим, подано до суду із дотриманням вимог ч.5 ст.171 КПК України, накладення арешту на вказане майно дасть можливість забезпечити збереження речового доказу а також позбавить можливості відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Окрім того, статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод зазначено, що обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише на умовах, передбачених законом, а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію законів. Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчим доведено необхідність арешту майна, наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, а також враховуючи те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) із забороною використовувати та розпоряджатися ним може привести до зміни чи знищення речових доказів, з метою досягнення дієвості вищевказаного кримінального провадження, зокрема для проведення експертного дослідження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вищевказане майно, до прийняття процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області cтаршого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на: грошові кошти в загальній сумі 3 000 (три тисячі) гривень, номіналами по 1000 (тисяча) гривень в кількості 3 штуки з серіями: АР3813462, БА7623445, АЄ4336034.

Арешт накласти у формі встановлення заборони володіти, користуватись та розпоряджатись (відчужувати), вказаним в ухвалі майном.

Залишити вказані грошові купюри на зберіганні в кімнаті зберігання речових

доказів відділення поліції №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області, що знаходиться за адресою: смт Володимирець, вул. Грушевського,63, Вараського району Рівненської області.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1