УХВАЛА

22 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 127/12357/21

провадження № 51-4769 ск 24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційні скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вироки Вінницького міського суду Вінницької області від 6 жовтня 2023 року та Вінницького апеляційного суду від 17 липня 2024 року,

установила:

На електронну пошту Верховного Суду надійшли аналогічні за змістом касаційні скарги захисника, в яких порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши подані касаційні скарги на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано положень пунктів 4, 5 ч. 2, частин 5, 6 цієї норми процесуального права.

Згідно із законодавчими приписами у касаційній скарзі зазначається правове обґрунтування заявлених вимог, адже суд касаційної інстанції (далі - Суд) є судом права, а не факту і наділений повноваженнями скасувати чи змінити оспорювані рішення на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з урахуванням також ст. 436 цього Кодексу.

На зазначене не було зважено при зверненні до Верховного Суду.

Як убачається зі змісту поданих скарг, у них їх автор, не погоджуючись із судовими рішеннями, зокрема з юридичною оцінкою діяння за ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, просить ці рішення скасувати і призначити засудженому за частиною (конкретно не визначеною) ст. 309 вказаного Кодексу покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. Однак така вимога суперечить статтям 436, 437 КПК, якими регламентовано повноваження Суду.

Водночас, аргументуючи свою позицію, захисник акцентує на невідповідності висновків апеляційного суду фактичним обставинам кримінального провадження, що не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури і такої підстави для скасування оспорюваного рішення за наслідками розгляду касаційної скарги не передбачено ч. 1 ст. 438 КПК.

Разом із цим скаржник, заперечуючи ухвалений місцевим судом вирок, залишив поза увагою, що його сторона захисту не оскаржувала в апеляційному порядку. Доводів, які би свідчили про істотне порушення апеляційним судом вимог статей 404, 405, 420 КПК з огляду на ст. 412 цього Кодексу в поданих скаргах не наведено.

Крім того, до скарги не додано копії вироку суду першої інстанції, засвідченої належним чином, як це передбачено Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженою наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814, або п. 5.26 ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів».

Також у порушення ч. 6 ст. 427 КПК при скеруванні скарг через електронну пошту захисник не надав їх копії з додатками для надіслання іншим учасникам провадження.

Оскільки касаційні скарги не відповідають положенням ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити їх без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, яка подала скарги.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційні скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вироки Вінницького міського суду Вінницької області від 6 жовтня 2023 року та Вінницького апеляційного суду від 17 липня 2024 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційні скарги буде повернуто особі, яка їх подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3