"07" листопада 2024 р. Справа № 363/3989/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000832 від 20.06.2024 р. відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000832 від 20.06.2024 р. відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений в судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно нього, у зв`язку з тим, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна відповідальність діяння, та надає згоду на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор не заперечував щодо закриття кримінального провадження.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи.

Суд заслухавши клопотання обвинуваченого, врахувавши думку прокурора приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 року, - ст. 51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст.51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексуУкраїни визначено, що неоподатковуваний мінімум щодо адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно з під. 169.1.1, п.169.1 ст.169 ПК України податкова соціальна пільга встановлюється у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи з 1 січня 2024 - встановлений в розмірі 3028 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану. Всі епізоди крадіжок, які інкримінуються ОСОБА_4 , були вчинені у 2024 році, а сума викраденого майна не перевищує 3028 гривень.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 5-8, 10, ч.1 або ч.2 ст. 284 цього кодексу.

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до абз.5 ч.7 ст.284 КПК України, ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Таким чином, встановивши, що на час здійснення судового провадження втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_4 діянь, норму ч.1 ст.5 КК України щодо зворотної дії Закону у часі, згоду обвинуваченого ОСОБА_4 на закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, врахувавши думку прокурора, суд вважає, що кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України слід закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України - у зв`язку з втратою чинністю закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 284, 314, 369-372, 376 КПК України, ст. ст. 3, 5 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження за ч.4 ст.185 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000832 по обвинуваченю ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази - футболку ТМ «PRIMARK CARES», куртку червоного кольору з візерунками, куртку синього кольору з візерунками, штани джинсові, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - вважати переданими за належністю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 08.11.2024 року о 09 годині 00 хвилин

Головуючий суддя ОСОБА_1