Справа № 297/2280/24
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , представника власників майна адвоката ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/377/24, за апеляційною скаргою представника власників майна адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 30.05.2024.

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про арешт майна та накладено арештна майно в кримінальному провадженню № 0000204 від 02.05.2024, вилучене 23.05.2024 в результаті проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , а саме: 2600 доларів США 26 купюр номіналом по 100 доларів США; мобільні телефони марки «ІPHONE», моделей: 15 Pro Max, ІМЕІ: НОМЕР_1 ; 13 Pro Max, ІМЕІ: НОМЕР_2 ; 13 Pro, ІМЕІ: НОМЕР_3 ; 13 Pro Max, ІМЕІ: НОМЕР_4 ; та 7, коричневого кольору; автомобіль марки «BMW i8», державний номерний знак НОМЕР_5 , VIN НОМЕР_6 , чорного кольору; автомобіль марки «MERCEDES G», державний номерний знак НОМЕР_7 ; автомобіль марки «SKODA SUPER B» державний номерний знак НОМЕР_8 .

З матеріалів судового провадження вбачається, що СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000204 від 02.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб організувала незаконне переправлення осіб призовного віку через державний кордон України поза пунктами пропуску до країн Європейського Союзу.

Встановлено, що 01.05.2024 група осіб в кількості близько 15 чоловік здійснили незаконний перехід державного кордону по річці Тиса в Тячівському районі.

Подальшими заходами, зокрема аналізом відеозапису з камер відеоспостереження встановлено, що особи які організували вище вказане переправлення осіб через кордон користувались транспортними засобами «MERCEDES BENZ», номерний знак НОМЕР_9 , білого кольору, реєстрації Словацької Республіки. Також, встановлено, що вказаний автомобіль рухався в супроводі марки «AUDI Q7», державний номерний знак НОМЕР_10 , в якій знаходились ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 .

-2-

23.05.2024 на підставі ухвали слідчого судді від 21.05.2024 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено: 2600 доларів США; мобільні телефони марки «ІPHONE», моделей: НОМЕР_11 , 13 Pro Max, 15 Pro, 13 Pro Max та 7; автомобіль марки «BMW i8» державний номерний знак НОМЕР_5 ; автомобіль марки «MERCEDES G» державний номерний знак НОМЕР_7 ; автомобіль марки «SKODA SUPER B» державний номерний знак НОМЕР_8 .

Постановою слідчого СУ ГУ НП в Закарпатській області від 24.05.2024 вказані речі та транспортні засоби визнано речовими доказами.

З метою збереження речових доказів, а також для встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення прокурор просив накласти арешт на майно, що було вилучене 23.05.2024 в результаті проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що вилучене під час обшуку, проведеного 23.05.2024, за місцем фактичного проживання громадянина ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , майно має значення речових доказів у кримінальному проваджені № 0000204 від 02.05.2024, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому з метою використання майна як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя прийшла до висновку про наявність достатніх підстав накладення арешту на майно.

В апеляційній скарзі представник власників майна адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді від 30.05.2024 про накладення арешту на майно скасувати. Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам. У даному кримінальному провадженні власники майна не мають жодного процесуального статусу та жодного відношення до фактичних обставин кримінального правопорушення, а тому відсутні правові підстави для накладення арешту на належне їм майно. Разом з тим, прокурором у клопотанні не доведено, а слідчим суддею в ухвалі необґрунтовано відповідності вилученого майна критеріям, значеним у ст. 98 КПК України. В ухвалі не зазначено, як вилучене майно може бути використане, як доказ у даному кримінальному провадженні. Просить врахувати, що клопотання про арешт майна всупереч вимог ч. 2 ст. 172 КПК України розглянуто у відсутності власників майна та їх представника.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, власників майна, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власників майна адвоката ОСОБА_5 , який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

-3-

За змістом ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності.

Відповідно до вимог ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Цим вимогам закону ухвала слідчого судді від 02.05.2024 відповідає не в повній мірі.

Арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумної підозри вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, відповідно до ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

-4-

Як вбачається з клопотання, СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000204 від 02.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб організувала незаконне переправлення осіб призовного віку через державний кордон України поза пунктами пропуску до країн Європейського Союзу.

Зокрема, 01.05.2024 група осіб в кількості близько 15 чоловік здійснили незаконний перехід державного кордону по річці Тиса в Тячівському районі.

Подальшими заходами, зокрема аналізом відеозапису з камер відеоспостереження встановлено, що особи які організували вище вказане переправлення осіб через кордон користувались транспортними засобами «MERCEDES BENZ», номерний знак НОМЕР_9 , білого кольору, реєстрації Словацької Республіки. Також, встановлено, що вказаний автомобіль рухався в супроводі автомобіля марки «AUDI Q7», державний номерний знак НОМЕР_10 , в якій знаходились ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 .

Надалі в ході проведення досудового розслідування в органу проведення досудового розслідування, виникла необхідність у проведенні невідкладного обшуку.

23.05.2024 на підставі ухвали слідчого судді від 21.05.2024 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено: 2600 доларів США; мобільні телефони марки «ІPHONE», моделей: НОМЕР_11 , 13 Pro Max, 15 Pro, 13 Pro Max та 7; автомобілі марки «BMW i8» державний номерний знак НОМЕР_5 ; «MERCEDES G» державний номерний знак НОМЕР_7 ; «SKODA SUPER B» державний номерний знак НОМЕР_8 .

Постановою слідчого СУ ГУ НП в Закарпатській області від 24.05.2024 вказані речі та транспортні засоби визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000204 від 02.05.2024.

Прокурор відділу Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене 23.05.2024 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно є знаряддям чи предметом злочину, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження, слідчим суддею правомірно накладене на нього арешт як на речовий доказ.

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя відповідно до вимог ст. 170-173 КПК України, з`ясував всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, в тому числі належно перевірив наведені в клопотанні прокурора доводи про наявність підстав для накладення арешту на майно, зокрема на грошові кошти в сумі 2600 доларів США 26

-5-

купюр номіналом по 100 доларів США; мобільні телефони марки «ІPHONE», моделей: 15 Pro Max, ІМЕІ: НОМЕР_1 ; 13 Pro Max, ІМЕІ: НОМЕР_2 ; 13 Pro, ІМЕІ: НОМЕР_3 ; 13 Pro Max, ІМЕІ: НОМЕР_4 ; та 7, коричневого кольору; автомобіль марки «BMW i8», державний номерний знак НОМЕР_5 , VIN НОМЕР_6 , чорного кольору; автомобіль марки «MERCEDES G», державний номерний знак НОМЕР_7 та автомобіль марки «SKODA SUPER B» державний номерний знак НОМЕР_8 .

З матеріалів клопотання вбачається, що вказані речі та транспортний засіб визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000204, відомості про яке 02.05.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали провадження містять достатньо даних вважати, що вказане у клопотанні майно є засобами та предметом вчинення кримінального правопорушення, яке залучено до матеріалів кримінального провадження як речові докази, що свідчить про наявність обґрунтованих підстав для прокурора звертатись з клопотанням про арешт майна, та обґрунтованих підстав для слідчого судді накласти арешт на таке майно, з огляну на те, що таке майно підпадає під критерії, визначені положеннями ст. 98 КПК України, тому доводи адвоката ОСОБА_5 з приводу безпідставності накладення арешту на це майно є необґрунтованими, позаяк відповідність арештованого майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України підтверджується матеріалами клопотання.

Доводи адвоката ОСОБА_5 про безпідставність накладення арешту на кошти, мобільні телефони та транспортні засоби, колегія суддів відхиляє як передчасні, оскільки зазначені обставини підлягають з`ясуванню та детальної перевірки під час досудового розслідування шляхом проведення відповідних слідчих дій.

Таким чином, як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 цього Кодексу.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. 2, 3 ст. 170 цього Кодексу слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Колегія суддів уважає, що на даному етапі досудового розслідування є всі підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КК України та при цьому враховує правову кваліфікацію та обставини кримінального провадження.

За таких обставин, є достатні підстави вважати, що арештоване майно - грошові кошти в сумі 2600 доларів США 26 купюр номіналом по 100 доларів США; мобільні телефони марки «ІPHONE», моделей: 15 Pro Max, ІМЕІ: НОМЕР_1 ; 13 Pro Max, ІМЕІ: НОМЕР_2 ; 13 Pro, ІМЕІ: НОМЕР_3 ; 13 Pro Max, ІМЕІ: НОМЕР_4 ; та 7, коричневого кольору; автомобілі марки «BMW i8» державний номерний знак НОМЕР_5 , VIN НОМЕР_6 , чорного кольору; «MERCEDES G» державний номерний знак НОМЕР_7 ; «SKODA SUPER B» державний номерний знак НОМЕР_8 , є доказами у кримінальному провадженні № 0000204 від 02.05.2024, тому колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо необхідності на час звернення прокурора з відповідним клопотанням в прийнятті рішення про накладення арешту на майно, оскільки лише такий захід забезпечення кримінального провадження може забезпечити належне збереження майна, яке є речовим доказом.

-6-

У зв`язку з наведеним доводи апеляційної скарги про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно, вилучене 23.05.2024 в результаті проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 ,не ґрунтуються на вимогах закону та спростовуються матеріалами провадження та викладеними вище обставинами.

До того ж, всупереч доводів апеляційної скарги, у клопотанні прокурора, і в ухвалі слідчого судді зазначено мету та правові підстави для арешту вказаного вище майна. При цьому пряме чи побічне значення цього майна до обставин кримінального правопорушення, також є предметом перевірки під час досудового розслідування.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вилучене 23.05.2024 під час проведення обшуку майноможе бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження № 0000204 від 02.05.2024.

У зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено відповідність цього майна критеріям визначеним у ст. 98 КПК України. З урахуванням наведеного слідчий суддя, всупереч доводам апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.

У свою чергу, в кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був упевнений в тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обтяження з метою уникнення негативних наслідків.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно практики ЄСПЛ втручання у власність (користування) юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату. Таке втручання є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес. Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

На підставі наведених обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора в частині накладання арешту на вказане вище майно.

Разом з тим, згідно вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

-7-

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя також повинен врахувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Об`єднаного Королівства»). Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Стаття 1 Протоколу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забороняє будь-яке невиправдане втручання у право власності державних органів.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, застосований слідчим суддею спосіб накладення арешту на майно - автомобілі марки «BMW i8» державний номерний знак НОМЕР_5 , власником якого є ОСОБА_8 , «MERCEDES G» державний номерний знак НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_9 , «SKODA SUPER B» державний номерний знак НОМЕР_8 , власником якого є ОСОБА_10 , шляхом заборони користування ними, не виправдовує в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи та порушуватиме баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід частково задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на вилучене 23.05.2024 під час проведення санкціонованого обшуку, а саме: автомобілі марки «BMW i8» державний номерний знак НОМЕР_5 , власником якого є ОСОБА_8 ; «MERCEDES G» державний номерний знак НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_9 , «SKODA SUPER B» державний номерний знак НОМЕР_8 , власником якого є ОСОБА_10 , шляхом заборони розпорядження та відчуження цього майна.

На думку колегії суддів, такого виду обтяження буде достатньо для сприяння завданням арешту майна у кримінальному провадженні та відповідатиме вимогам охорони фундаментальних прав інших осіб. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, стороною захисту не надано та колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга представника власників майна адвоката ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. 220, 317 цього Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи

-8-

Керуючись ст. 170, 172, 173, 404, 405, 407, 412, 415, 418, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника власників майна адвоката ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 30.05.2024 скасувати.

Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про арешт майна в кримінальному провадженню № 0000204 від 02.05.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на майно вилучене23.05.2024 в результаті проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 2600 доларів США 26 купюр номіналом по 100 долларів США; мобільні телефони марки «ІPHONE», моделей: 15 Pro Max, ІМЕІ: НОМЕР_1 ; 13 Pro Max, ІМЕІ: НОМЕР_2 ; 13 Pro, ІМЕІ: НОМЕР_3 ; 13 Pro Max, ІМЕІ: НОМЕР_4 та 7 - шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування цим майном.

Накласти арешт на майно вилучене23.05.2024 в результаті проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: автомобіль марки «BMW i8» державний номерний знак НОМЕР_5 , власником якого є ОСОБА_8 ; автомобіль марки «MERCEDES G» державний номерний знак НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_9 ; автомобіль марки «SKODA SUPER B» державний номерний знак НОМЕР_8 , власником якого є ОСОБА_10 , шляхом заборони відчуження та розпорядження цим майном.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді