МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/2362/24
Провадження № 1-кп/945/589/24
Ухвала

Іменем України

22 жовтня 2024 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

потерпілого

(цивільного позивача) ОСОБА_4 ;

цивільних позивачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представника потерпілого

(представника цивільних

позивачів) ОСОБА_7 ;

захисника ОСОБА_8 ;

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання прокурора Миколаївської обласної прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка Миколаївського району Миколаївської області, з повною середньою освітою, раніше не судимого, працюючого водієм в ТОВ ЮТК Логістик, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

встановив:

У провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 липня 2024 року за № 0000690 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

У судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 . Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Потерпілий (цивільний позивач) та його представник, а також цивільні позивачі та їх представник підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні не заперечували проти клопотання.

Заслухавши сторін кримінального провадження та вирішуючи питання про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, судом встановлено таке.

ОСОБА_9 під час проведення досудового розслідування обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, у тому числі: згідно з п. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від суду; згідно з п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків та потерпілого; згідно з п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частинами 1, 2 статті 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 , суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який має молодий вік, задовільний стан здоров`я, не має родини та утриманців та до арешту надавав послуги водія вантажних транспортних засобів.

Так, ОСОБА_9 повідомив суд, що має захворювання, однак будь-яких доказів на підтвердження того, що стан здоров`я ОСОБА_9 унеможливлює його утримання під вартою до суду не подано.

ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а тому суд, поміж іншого, враховує і тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому Н ОСОБА_10 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Сторона захисту правом збирання та подання до суду документів та інших доказів, в порядку визначеному ст. 22 КПК України, не скористались.

Також, суд враховує і те, що судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочався, а тому свідки та потерпілий у кримінальному провадженні ще не допитані, а тому слід запобігти спробам незаконного впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, суд вважає, що є підстави вважати, що в обвинуваченого наявні ризики: переховуватися від суду, з огляду на особу обвинуваченого та тяжкість покарання, яке може бути призначено ОСОБА_9 , у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, а також незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Зазначені ризики є суттєвими і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою.

У той же час, в обґрунтування існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення прокурор посилається на вчинення ОСОБА_9 адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, а тому, на думку сторони обвинувачення може вчинити інше правопорушення. Прокурором на підтвердження існування вказаного ризику суду не подано жодного доказу, а тому суд вважає вказаний ризик необґрунтованим і таким, що не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду клопотання.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_9 , з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, відносно останнього слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У той же час, судом враховане таке.

Згідно з положеннями ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскільки, з ухвали Центрального районного суду міста Миколаєва від 27 вересня 2024 року про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідує, що кінцевий строк дії цієї ухвали 29 жовтня 2024 року (включно) і відомості щодо скасування запобіжного заходу ОСОБА_9 у матеріалах кримінального провадження відсутні, отже вказана ухвала не припинила своєї дії, і строк тримання ОСОБА_9 під вартою ще не сплив.

З огляду на викладене, ОСОБА_9 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який закінчується 29 жовтня 2024 року, на шістдесят днів - до 27 грудня 2024 року (включно).

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України.

Пунктом 2 частини 4 статті 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Так, з обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_9 висунуто обвинувачення, у тому, що він порушив правила безпеки дорожнього руху у стані наркотичного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого. За таких обставин, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 199, 331, 369, ч. 1 ст. 372 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора Миколаївської обласної прокуратури задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк дії даної ухвали закінчується 27 грудня 2024 року (включно).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення ухвали. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя ОСОБА_1

22.10.2024