Справа № 243/7032/24
Провадження № 1-кп/243/911/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференцзв`язку, матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000430 від 06.05.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слов`янським міськрайонним судом Донецької області розглядається кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000430 від 06.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1. затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу;

2. закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу

3. повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4. направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5. призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

6. доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

В судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 до судового розгляду, зазначивши, що підсудність справи визначена правильно, а підстав для повернення обвинувального акту або закриття кримінального провадження немає. Також прокурор заявив клопотання про продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 05.06.2024 ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, незаконно зберігаючи при собі з метою подальшого збуту паперовий згорток з кристалічною речовиною, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1- феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» і ст. ст. 1, 4, 7 Закону України "Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», посягаючи на суспільні відносини в сфері обігу наркотичних засобів, керуючись корисливим мотивом, в період часу з 12:51 год. до 13:44 год. 05.06.2024 під час проведення контролю за вчиненням злочину шляхом проведення оперативної закупки, діючи шляхом передачі з рук в руки психотропної речовини, перебуваючи в автомобілі служби таксі, який знаходився в районі центральної частини АДРЕСА_1 , більш точного місця в ході досудового розслідування не встановлено, незаконно збув шляхом продажу за 2000 гривень ОСОБА_6 , який виконував спеціальне завдання правоохоронних органів діючи під зміненими анкетними даними, паперовий згорток з кристалічною речовиною, яка містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2- піролідин-1-іл-пентан-1-он). В цей же день, а саме 05.06.2024 в період часу з 13:42 год. 13:44 год. працівниками ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області біля будинку АДРЕСА_2 , у ОСОБА_6 , який виконував спеціальне завдання правоохоронних органів діючи під зміненими анкетними даними, виявлено та вилучено паперовий згорток з кристалічною речовиною, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) у речовині становить 0,3644 г, яку ОСОБА_6 добровільно видав після проведення оперативної закупки. Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України. Крім того, 18.06.2024 ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, повторно, зберігаючи при собі з метою подальшого збуту речовину рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, в порушення вимог Закону України "Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів" і ст. ст. 1, 4, 7 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», посягаючи на суспільні відносини в сфері обігу наркотичних засобів, керуючись корисливим мотивом, в період часу приблизно з 15:38 год. до 16:26 год. під час проведення контролю за вчиненням злочину шляхом проведення оперативної закупки, діючи шляхом передачі з рук в руки наркотичного засобу, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , незаконно, повторно збув шляхом продажу за 1000 гривень ОСОБА_7 , який виконував спеціальне завдання правоохоронних органів, діючи під зміненими анкетними даними, зiп- пакет з речовиною рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом. В цей же день, а саме 18.06.2024 в період часу з 16:21 год. до 16:26 год. працівниками відділу поліції № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Ярослава Мудрого, біля будинку №22 у ОСОБА_7 , який виконував спеціальне завдання правоохоронних органів, діючи під зміненими анкетними даними, виявлено та вилучено зіп-пакет з речовиною рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого у перерахунку на суху речовину с становить 1,78 грама, які ОСОБА_7 добровільно видав після проведення оперативної закупки. Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненому повторно особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України. Крім того, ОСОБА_4 з метою реалізації раніше виниклого злочинного умислу, спрямованого на придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання бойових припасів у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб, у невстановленому місці та час, але не пізніше 19.06.2024, всупереч вимогам чинного законодавства України, а саме постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 «Положення про дозвільну систему України», наказу МВС України від 21.08.1998 № 622 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», без передбаченого законом дозволу придбав та став зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , бойові припаси ручні гранати типу М67 (1од.) та m/50 (1 од.). В період часу з 23 год. 03 хв. 19.06.2024 по 00 год. 22 хв. 20.06.2024 в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 у приміщенні коридору було виявлено та вилучено 2 ручні гранати типу М67 (1од.) та m/50 (1 од.), які ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу. Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України На теперішній час відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська установа покарань (№ 4)» строком до 19.09.2024. У зв`язку з чим, виникла необхідність в продовженні строку тримання під вартою. Обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення підтверджується письмовими доказами, які будуть досліджені в ході судового розгляду, та показаннями свідків, яких планується допитати під час судового розгляду. Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 у виді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню його спробам переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні. Необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлена ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України. На даний час встановлено наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Враховуючи те, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , передбачені ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, то вказані обставини можуть спонукати його переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності. Про що також свідчить відсутність міцних соціальних зав`язків підозрюваного. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно шляхом фізичного або психічного насильства впливати на свідків, про яких йому відомо на даній стадії досудового розслідування та які ще не допитані в суді, спонукаючи до зміни наданих небажаних для нього свідчень, а також надання бажаних свідчень у подальшому чи давання завідомо неправдивих показань. Перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_4 може продовжити вчинювати кримінальні правопорушення, оскільки постійного джерела доходу не має, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів як у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, так і корисливих злочинів проти власності, що може побудити його до продовження заняття своєю протиправною злочинною діяльністю у вигляді збуту наркотичних засобів. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому судовому розгляду іншим чином. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється (позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна); вік та стан його здоров`я (стан здоров`я задовільний, пенсійного віку не досяг); відсутність міцність соціальних зв`язків, існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, знаходячись на волі, може ухилитися від слідства та суду, вчинити вплив на свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення. Натомість, наслідки та ризик втечі для ОСОБА_4 у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними, ніж покарання та процедура його відбування. Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, та не забезпечить виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків. Посилаючись на викладене прокурор просить продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді триманні під вартою в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» строком на 60 діб, із застосуванням альтернативи у вигляді застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, але заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що він раніше неодноразово судимий, ніколи не ухилявся від слідства та суду, не знаходився в розшуку та не має наміру ухилятися в цей раз, а ризики, заявлені прокурором, не доведені та не обґрунтовані. Зазначив, що в умовах слідчого ізолятору він себе не може захищати, оскільки не може зустрітися з адвокатом. Поскаржився на поганий стан здоров`я.

Захисник, адвокат ОСОБА_5 , не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на те, що клопотання безпідставне, ризики не доведені та не обґрунтовані. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, виходить з наступного.

Справа підсудна Слов`янському міськрайонному суду Донецької області.

Справа розглядатиметься у відкритому судовому засіданні.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає.

Таким чином, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду.

Що стосується заявленого прокурором клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає наступне.

Частиною третьою статті 315 КПК України встановлено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.06.2024 було застосовано відносно ОСОБА_4 , який на той час перебував в статусі підозрюваного, запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

За правилами ч. 5 ст. 199 КПК України, суд, вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою, зобов`язаний перевірити те, що заявлені стороною обвинувачення ризики не зменшилися.

Так, оцінивши доводи учасників судового провадження, суд вважає реальним ризик, встановлений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 достовірно обізнаний про тяжкість покарання, яке може йому загрожувати у разі визнання його винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, які відносяться до категорії тяжких злочинів, та може спробувати уникнути відповідальності шляхом переховування від суду, при цьому наслідки і ризик втечі для обвинуваченого можуть бути визнані як менш небезпечні, ніж покарання та процедура його відбування.

Крім зазначеного, прокурор також вважає ймовірним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню.

Суд погоджується з доводами прокурора стосовно цього заявленого ризику, оскільки наразі судом проводиться підготовча стадія по кримінальному провадженню, свідки по кримінальному провадженню не допитані, тож ризик того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може здійснити спроби впливу на свідків з метою змусити їх змінити надані раніше, під час досудового розслідування, небажані для обвинуваченого свідчення, задля уникнення в подальшому кримінальної відповідальності, є досить реальним.

Також суд вважає досить реальним заявлений прокурором ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - ймовірність того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення або може продовжити аналогічну протиправну діяльність, оскільки обвинувачений не працевлаштований, стабільного доходу не має, раніше неодноразово був засуджений, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, а отже, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення задля задоволення власних соціально-побутових потреб.

Стосовно ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який посилається прокурор в своєму клопотанні, зокрема ймовірність того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд вказаний ризик відхиляє у зв`язку з необґрунтованістю.

Суд також, у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, розглянув й інші заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого, не пов`язані з триманням під вартою, які передбачені ст. 176 КПК України, однак, з огляду на характер обвинувачення, тяжкість інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, вважає, що прокурором в судовому засіданні обґрунтовано було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого не може запобігти ризикам зазначеним вище, встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, з огляду на вік обвинуваченого, відсутність належних доказів, які б свідчили, що стан його здоров`я виключає можливість перебування ОСОБА_4 в установі виконання покарань, з огляду на невідворотність та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд вважає реальними ризики, визначені у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, може здійснити спроби впливу на свідків у кримінальному провадженні задля уникнення в подальшому можливої відповідальності, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи наведене вище, особу обвинуваченого, з огляду на введений в Україні воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, суд дійшов висновку про недостатність застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним ризикам, а отже, вважає, що є підстави для продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України.

Доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують тримання під вартою ОСОБА_4 , а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, стороною захисту суду не наведено.

Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пунктом другим частини п`ятої статті 182 КПК України встановлено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, враховуючи особу підозрюваного, який раніше судимий, враховуючі тяжкість кримінальних правопорушень, які ОСОБА_4 інкримінуються, суд вважає за можливе визначити обвинуваченому заставу в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 181680,00 грн, та вважає, що застава в такому розмірі здатна запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

У разі внесення обвинуваченим у будь-який момент до 14 листопада 2024 року застави, вважаю за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, визначені частиною 5 статті 194 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 4-1) введення воєнного стану або під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

Враховуючи, що станом на сьогодні триває широкомасштабна збройна агресія Російської Федерації проти України, внаслідок якої Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в України», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на всій території нашої держави з 24.02.2022 року введено воєнний стан, який систематично продовжується та діє на теперішній час, наказом голови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2022 року № 29-к, відповідно до рішення зборів суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.05.2022 року № 6, впроваджено дистанційну роботу суду на період воєнного часу.

З огляду на наведене, в судовому засіданні судом також було поставлено на обговорення питання щодо здійснення судового провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, дистанційно, в режимі відеоконференції.

Учасники судового процесу не заперечували проти здійснення судового розгляду кримінального провадження в режимі відеоконференції.

Таким чином, враховуючи те, що на всій території України наразі продовжує діяти воєнний стан, та 02.08.2022 року за № 679-р Кабінетом Міністрів України ухвалено розпорядження про проведення обов`язкової евакуації населення Донецької області, з огляду також на віддалене місцезнаходження учасників судового провадження, дистанційну роботу суду, а також той факт, що обвинувачений утримується в установі попереднього ув`язнення, яка розташована на значній відстані від місця розташування суду, суд вважає за необхідне здійснювати дистанційне судове провадження по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, - в режимі відеоконференції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 31, 177-178, 181, 183, 194, 197, 201, 202, 314, 315, 336, 371-372, 376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на 25 вересня 2024 року о 13 годині 30 хвилин.

Здійснювати дистанційне судове провадження по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, - в режимі відеоконференцзв`язку.

Хід і результати процесуальних дій, проведених в режимі відеоконференції, фіксувати за допомогою технічних засобів відеозапису.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» на строк 60 днів, тобто до 14 листопада 2024 року включно.

Обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти у разі внесення застави у розмірі 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181680,00 грн. (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят гривень 00 копійок), яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області в будь-який момент протягом дії цієї ухвали, до 14 листопада 2024 року включно.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду із встановленою періодичністю або за першим викликом у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому обвинувачений проживає, без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі невиконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього вказаних вище обов`язків, до нього буде застосований інший запобіжний захід, а застава буде звернута в дохід держави.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію цієї ухвали направити прокурору, обвинуваченому, захиснику, - до відома, та до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», - для виконання.

Ухвала в частині продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 16.09.2024 о 16-30 год.

Суддя ОСОБА_1