Провадження №11-кп/801/912/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинуваченої ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.06.2024 року якою кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України, відомості про які внесені 23 серпня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000272, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України,

встановив:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.06.2024 року клопотання захисника ОСОБА_12 задоволене та закрите кримінальне провадження №0000272, відомості про яке внесено 23 серпня 2023 року до ЄРДР за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, вважаючи її незаконною, необґрунтованою та невмотивованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду - прокурор подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.06.2024 року, відповідно до якої задоволено клопотання сторони захисту про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування та просив призначити новий розгляд обвинувального акту у Вінницькому міському суді Вінницької області.

Апеляційні вимоги мотивував тим, що судом першої інстанції не враховано висновки, викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24.10.2022 року у справі №216/4805/20, а також не взято до уваги ті обставини, що стороною обвинувачення було належним чином повідомлено підозрювану та її захисників про завершення досудового розслідування та надання можливості ознайомитись із матеріалами кримінального провадження (про що є відповідні відмітки про отримання 13.03.2024).

Вказує на те, що відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування, крім дня повідомлення підозрюваному його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалами досудового розслідування.

Таким чином, строк з моменту повідомлення про завершення досудового розслідування (12.03.2024) по момент надання доступу до матеріалів (05.04.2024) не повинен враховуватись у строки досудового розслідування.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні злочину 20.10.2023 року. В подальшому строк досудового розслідування двічі було продовжено: постановою першого заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_13 від 12.12.2023 року строк було продовжено до 3 місяців, тобто до 20.01.2024 року; ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.01.2024 року строк продовжено до 5 місяців, тобто до 20.03.2024 року.

Таким чином, у зв`язку неврахування строків з дня повідомлення про завершення досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення з матеріалами досудового розслідування (12.03.2024-05.04.2024), після ознайомлення сторони із матеріалами досудового розслідування залишилось 8 днів, протягом яких обвинувачений акт було скеровано до суду.

Захисник ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_8 у своїх письмових поясненнях вказує на те, що доводи апеляційної не заслуговують на увагу й не спростовують обґрунтування та висновки суду першої інстанції, викладені у судовому рішення, у задоволенні апеляції прокурора слід відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Звертає увагу на те, що прокурор свідомо промовчав про вчинення з 12.03.2024 по 05.04.2024 року процесуальних дій, які було продовжено 12.03.2024 року шляхом виготовлення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляд особистого зобов`язання, 13.03.2024 року шляхом прийняття участі у розгляді слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва вказаного клопотання, 01.04.2024 poку шляхом винесення керівником Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Києві ОСОБА_14 постанови про визначення групи слідчих, яка здійснюватиме досудове розслідування кримінальному провадженні №0000272 від 23.08.2023 року та визначення старшого слідчої групи, 04.04.2024 року шляхом виготовлення та внесення прокурором клопотання до Печерського районного суду м. Києва про передачу речових дока Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами по кримінальному провадженню №0000272 від 23.08.2023 року прийняття участі цього ж дня у його розгляді Печерським районним судом м. Києва.

Також вважає, що оскільки обвинувальний акт було складено та затверджено 05.04.2024 року і направлено до Вінницького міського суду після цього, то прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом, направивши його вже після закінчення строку, визначеного ст.219 КПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених у ній підстав, обвинувачену ОСОБА_11 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, а також її захисників - адвокатів, які надали пояснення, адвокат ОСОБА_8 письмово, у яких заперечують задоволенню апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження щодо обвинуваченої ОСОБА_11 у повній мірі дотримано вказаних вимог Кримінально-процесуального законодавства з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що:

- 20.10.2023 ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення;

-12.12.2023 першим заступником керівника Київської обласної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000272 від 23.08.2023 за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України до 3 місяців;

- 29.12.2023 ОСОБА_11 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України;

- 09.01.2024 ОСОБА_11 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

- 15.01.2024 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа №757/1931/24-к) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000272 від 23.08.2023 року продовжено до п`яти місяців, тобто до 20.03.2024;

- 11.03.2024 року ОСОБА_11 вручено повістки про виклик для вручення письмового повідомлення про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри на 12, 13 та 14.03.2024 року;

- 12.03.2024 року ОСОБА_11 та її захисникам вручено повідомлення про завершення досудового розслідування та надано можливість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження без визначення дати та термінів прибуття для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування;

- 12.03.2024 року ОСОБА_11 та її захисникам прокурором ОСОБА_6 було відмовлено у надані доступу до матеріалів досудового розслідування для ознайомлення через неготовність матеріалів для відкриття;

- 12.03.2024 року прокурором виготовлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, яке 13.03.2024 року було вручено стороні захисту та 13.03.2024 року розглянуто Печерським районним судом м. Києва (справа №757/11404/24-к);

- 13.03.2024, в період часу з 13:00 до 22:00 год., знаходячись в приміщенні Печерського районного суду м. Києва, очікуючи розгляд клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваній ОСОБА_11 , на її вимогу та вимогу її захисників надати доступ до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000272 від 23.08.2023 за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України, прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 відмовлено надати доступ, тому що матеріали досудового розслідування не готові для ознайомлення;

- 14.03.2024 та 15.03.2024 року під час численних телефонних розмов захисника ОСОБА_12 із прокурором ОСОБА_6 на вимогу надати ОСОБА_11 та її захисникам доступ до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000272 від 23.08.2023 за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України, прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 відмовлено надати доступ, тому що матеріали досудового розслідування не готові для ознайомлення;

- 18.03.2024 року прокурором ОСОБА_6 було отримано клопотання сторони захисту про надання доступу до матеріалів кримінального провадження;

- 18.03.2024 року Київською обласною прокуратурою отримано скаргу сторони захисту на недотримання прокурором ОСОБА_6 розумних строків розслідування у кримінальному провадженні №0000272 від 23.08.2023 року, що полягає у ненаданні стороні захисту доступу до матеріалів кримінального провадження;

- 19.03.2024 року стороною захисту перед Печерським районним судом м. Києва ініційовано питання щодо зобов`язання сторони обвинувачення про надання доступу до матеріалів кримінального провадження, на що 25.03.2024 року отримано відмову через неможливість оскарження такої бездіяльності зі сторони обвинувачення;

- 21.03.2024 року старший слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованому у м. Києві ОСОБА_15 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування підозрюваній ОСОБА_11 та її захисникам ОСОБА_12 та ОСОБА_16 (а.с.101-112 т.1, а.с.34, 39-43 ф.2);

- 27.03.2024 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про встановлення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування;

- 27.03.2024 року сторона захисту знаходячись у приміщенні Київської обласної прокуратури отримала відмову у доступі до матеріалів кримінального проваджені від начальника відділу прокуратури ОСОБА_17 та прокурора відділу ОСОБА_18 .. Стороні захисту було вручено повістку про виклик для з`явлення 01.04.2024 року до кабінету №249 ТУ ДБР у м. Києві для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження;

- 01.04.2024 року стороні захисту старшим слідчим Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Києві ОСОБА_15 було відмовлено у наданні доступу до матеріалів кримінального провадження до 05.04.2024 року у зв`язку перебуванням на лікарняному;

- 01.04.2024 року керівником Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Києві ОСОБА_14 було винесено постанову про визначення групи слідчих, яка здійснюватиме Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000272 від 23.08.2023 року та визначено старшого слідчої групи;

- 01.04.2024 року прокурором ОСОБА_6 було отримано клопотання сторони захисту про надання доступу до матеріалів кримінального провадження;

- 04.04.2024 року прокурором внесено клопотання до Печерського районного суду м. Києва про передачу речових доказів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами по кримінальному провадженню № 0000272 від 23.08.2023 року та цього ж дня Печерським районним судом м. Києва винесено ухвалу у справі №757/15037/24-к про його задоволення;

- 05.04.2024 року згідно протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування та ознайомлення з ними ОСОБА_11 та її захиснику надано для ознайомлення матеріали кримінального провадження;

- 05.04.2024 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000272 від 23.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України було складено та затверджено 05.04.2024. Його копії були вручені підозрюваній ОСОБА_11 та захиснику- адвокату ОСОБА_19 05.04.2024, що підтверджується письмовою розпискою.

- 08.04.2024 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000272 від 23.08.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, 4.4 ст.27 ч.2 ст.15 ч.1 ст.369, ч.3 ст.369-2 КК України скеровано до суду.

Положеннями п. 5 ч.1 ст. 3 КПК передбачено, що досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Обвинувальний акт, відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно вимог ч. 2 ст. 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідними положеннями цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 219 КПК визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та у порядку, передбачених КПК.

Положення ч. 5 ст. 219 КПК визначає, що строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

На переконання апеляційного суду, використання при формулюванні вказаного визначення словосполучення «в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу» свідчить про те, що врахуванню не підлягає строк ознайомлення, якщо при цьому було дотримано вимог відкриття матеріалів іншій стороні (ст.290 КПК).

Відповідно до ч.1 ст.290 КПК, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

У ч. 2, 3 ст. 290 КПК вказано, що прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

Частина 7 ст. 290 КПК встановлює, що про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, після чого останній має право ознайомитися з ними за правилами, викладеними в цій статті.

Згідно ст. ст. 111-112 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Апеляційний суд вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо того, шо строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування розпочинається саме з моменту надання прокурором чи слідчим доступу до матеріалів досудового розслідування (фактичного доступу або з моменту ознайомлення сторони кримінального провадження з виниклим правом на таке ознайомлення з матеріалами), а не з моменту повідомлення про завершення досудового розслідування.

Для забезпечення такого доступу сторона обвинувачення має довести до відома сторони захисту інформацію про місце та час такого ознайомлення, тобто створити умови, за яких учасники кримінального провадження на боці захисту матимуть змогу безперешкодно отримувати (сприймати, фіксувати) відомості, що містяться у цих матеріалах.

Формальне виконання вимог ч. 1 ст. 290 КПК України не свідчить про реальне виконання обов`язку, передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 290 КПК України.

Судом першої інстанції дана вірна оцінка доводам прокурора щодо надсилання обвинуваченій ОСОБА_11 повісток для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Згідно повісток про виклик від 11.03.2024 вбачається, що ОСОБА_11 повідомлялася про явку на 12.03.2024, 13.03.2024 та 14.03.2024 о 14 год., в каб. №714 до Київської обласної прокуратури для забезпечення участі у проведенні слідчих та процесуальних дій, а саме вручення - повідомлення про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у кримінальному провадженні №0000272.

Таким чином з наведеного слідує, що сторона обвинувачення 12.03.2024 року повідомила сторону захисту про завершення досудового розслідування та право на доступ до матеріалів досудового розслідування із зазначенням місця їх знаходження. А тому, доводи прокурора, які останній зазначив у судовому засіданні, про те, що ОСОБА_11 була в належним чином повідомлена про дату, час та місце ознайомитись із матеріалами досудового розслідування на 13, 14 та 15.03.2024, не підтверджуються належними доказами та спростовуються самими повістками про виклик, виходячи з їх змісту.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що повідомлення про можливість ознайомлення сторони захисту з матеріалами справи й подальше систематичне ненадання реальної (фактичної) можливості реалізувати таке право без об`єктивних на те причин ,свідчить про недотримання стороною обвинувачення положень ст. 290 КПК, що у свою чергу призводить до неможливості застосування до такого строку правил, передбачених ч. 5 ст. 219 КПК. Право учасника кримінального провадження на ознайомлення з матеріалами справи є абсолютним, та може не здійснюватися виключно за його власним волевиявленням (наприклад відмова від такого ознайомлення).

Встановлено, що вчинено ряд процесуальних дій з моменту повідомлення про завершення досудового розслідування, а саме:

- 12.03.2024 року виготовлення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання й 13.03.2024 року прийняття участі у розгляді слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва вказаного клопотання;

- 01.04.2024 poку винесення керівником Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м.Києві ОСОБА_14 постанови про визначення групи слідчих, яка здійснюватиме досудове розслідування кримінальному провадженні №0000272 від 23.08.2023 року та визначення старшого слідчої групи;

- 04.04.2024 року виготовлення та внесення прокурором клопотання до Печерського районного суду м. Києва про передачу речових доказів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами по кримінальному провадженню № 0000272 від 23.08.2023 року прийняття участі цього ж дня у його розгляді Печерським районним судом м. Києва.

Апеляційний суд визнає вказані фактичні дані та оцінки їм не надає, оскільки ці обставини визнаються сторонами провадження.

Якщо залишити осторонь питання спливу строків досудового розслідування з вищенаведених підстав, прокурором також вказувалось на те, що судом першої інстанції не взято до уваги висновок Верховного Суду у справі № 216/4805/20 від 24.10.2022 року, згідно якого, на переконання сторони обвинувачення, строк з наступного дня після направлення або безпосереднього вручення повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів (13.03.2024) до моменту закінчення ознайомлення з такими матеріалами (05.04.2024) не враховується у строк досудового розслідування.

З цього приводу апеляційний суд вважає за потрібне зазначити наступне.

Згідно висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду, викладеного у постанові від 24 жовтня 2022 року в справі № 216/4805/20 щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст. 219 КПК України, зазначено, що відповідно до положень ч. 5 ст. 219 КПК (в редакції Закону України № 2201-IX від 14.04.2022 року) не включається у строк досудового розслідування, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, який обраховується з наступного дня після направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування із зазначенням дати, часу та місця ознайомлення із матеріалами розслідування, до моменту закінчення ознайомлення вказаних осіб з матеріалами досудового розслідування.

Також вказано, що день направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, має рахуватися у строк досудового розслідування.

На переконання апеляційного суду, висновок Об`єднаної Палати Касаційного кримінального суду, викладений у постанові від 24 жовтня 2022 року в справі №216/4805/20 є нерелевантним для обставин цієї справи. У справі №216/4805/20 наголошувалось на зазначенні у повідомленні про завершення досудового розслідування дати, часу та місця ознайомлення із матеріалами розслідування, тобто мала місце вказівка на дату та час в який сторона захисту матиме можливість безперешкодно ознайомитись із матеріалами справи.

Як встановлено у даному провадженні повідомлення від 12.03.2024 про завершення досудового розслідування не містить час, день, місце, рік прибуття викликаної особи, тобто не дає фактичної можливості ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Матеріалами справи підтверджено, що після повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування стороною захисту неодноразово вчинялись активні дії задля реалізації власного права на ознайомлення з матеріалами справи.

Згідно ч. 2 ст. 290 КПК України, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування. Тобто законодавець зобов`язує надати доступ до матеріалів досудового розслідування. Натомість під час апеляційного розгляду встановлено, що з метою належного та своєчасного виконання своїх процесуальних обов`язків, захисник з`являвся 13.03.2024, 14.03.2024 та 15.03.2024 з власної ініціативи, однак прокурором було відмовлено у наданні доступу до матеріалів кримінального провадження із зазначенням різних причин, а саме відсутність на робочому місці старшого групи прокурорів, матеріали досудового розслідування зачинені у сейфі та інші, що свідчить про неготовність надання таких матеріалів одразу з моменту повідомлення про надання доступу, тобто з 12.03.2024 року.

Варто звернути увагу й на те, що у повідомленні про завершення досудового розслідування та можливість ознайомитись з матеріалами не вказувалось на дату та час ознайомлення.

Крім того, у повістці про виклик від 01.04.2024 року зазначено адресу для прибуття обвинуваченої ОСОБА_11 - АДРЕСА_1 . У повідомленні ж про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 12.03.2024 року вказувалась інша адреса - АДРЕСА_2 .

Також варто звернути увагу на те, що на останніх сторінках томів №№ 1-8, їх прошиття, нумерація та скріплення печаткою датовано 23.03.2024 року. Вказане викликає обґрунтовані сумніви у наявності реальних можливостей у сторони захисту ознайомитись із такими матеріалами з моменту повідомлення про завершення досудового розслідування -12.03.2024 до 20.03.2024 року попри вказівки сторони обвинувачення на протилежне.

Факт належного повідомлення про завершення досудового розслідування недоведено, стадія ознайомлення тривала 05.04.2024, відтак відсутні підстави не враховувати строк з 13.03.2024 по 20.03.2024 року в строки досудового слідства.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що строк з 12.03.2024 по 20.03.2024 не може вважатися часом ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, оскільки сторона захисту була позбавлена можливості реалізувати свої процесуальні права в строки досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, які закінчились 20.03.2024 року.

Жодного доказу факту ухилення сторони захисту від належного та своєчасного виконання своїх процесуальних обов`язків прокурором не надано.

Під час апеляційного розгляду прокурор зазначив, що сторона захисту затягувала ознайомлення з матеріалами провадження

Твердження прокурора, що сторона захисту затягувала ознайомлення з матеріалами кримінального провадження спростовуються наявною у матеріалах кримінального провадження копією ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.03.2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_15 про встановлення стороні захисту строку на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, у кримінальному провадженні №0000272 від 23.08.2023. Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що встановлення стороні захисту строку ознайомлення з матеріалами кримінального провадження є порушенням права на захист, оскільки не встановлено обставин зволікання сторони захисту ознайомлення з ними

Жодного доказу, що слідчим, прокурором вживались заходи, щоб уникнути закінчення строків досудового розслідування до скерування обвинувального акту до суду не надано.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням).

А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №556/1381/18, від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі № 676/6116/18).

Так, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке як етап кримінального провадження законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням).А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Оскільки обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, то складання (прийняття процесуального рішення) та скерування (вчинення процесуальної дії) до суду обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні відбулось поза межами строку досудового розслідування (обвинувальний акт був направлений 08.04.2024 за №31/2-944 вих-24 та надійшов на адресу суду 08.04.2024), так як строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не зупинився 12.03.2024 року, а останнім днем досудового розслідування було 20.03.2024 року.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 24.10.2022 року, справа №216/4805/20, направлення прокурором обвинувального акту після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого, а отже унеможливлює розгляд у суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Кримінальні правопорушення, передбаченні ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України, не відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, а тому, в разі виявлення підстав визначених пунктом 10 частини 1 статті 284 України, кримінальне провадження підлягає закриттю, в тому числі і під час проведення підготовчого судового засідання.

З огляду на наведені вище мотиви, апеляційний суд вважає, що в апеляційній скарзі прокурора відсутні обґрунтовані доводи, які би дозволили дійти висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону та ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, у зв`язку з чим підстав для його скасування не встановлено, а відтак ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 219, 284, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора ,-залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.06.2024 року про закриття кримінального провадження за обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4