ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1423/24
УХВАЛА

"02" жовтня 2024 р.

Слідчий суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянув клопотання слідчого СВ ВП №10 Дніпровського РУП майора поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний час доби у кримінальному провадженні №0000012, відомості про яке 30.01.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Дніпропетровськ (нині Дніпро) Дніпропетровської області; зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України

ВСТАНОВИВ:

02.10.2024 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 .

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що ВП № 10 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000012 від 30.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Так, у ході досудового розслідування встановлено, що реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки, переслідуючи мету незаконного збагачення, керуючись корисливим мотивом ОСОБА_5 у невстановлені під час досудового розслідування час та місце, з метою використання для вчинення шахрайських дій надав у користування банківську карту (рахунок) НОМЕР_2 , відкриту на своє ім`я - ОСОБА_6 , який 23.06.2024, приблизно о 15 годині 40 хвилин, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, здійснив дзвінок потерпілій ОСОБА_7 , під час якого повідомив завідомо неправдиві відомості про грошовий переказ у розмірі 23 600 грн., призначений для потерпілої ОСОБА_7 з Республіки Польща. Надалі ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, під виглядом надання потерпілій ОСОБА_7 , яка була введена в оману та не мала сумніву щодо правомірності своїх дій, інструкцій необхідних для отримання вищезазначеного переказу, здійснив заволодіння коштами потерпілої ОСОБА_7 у розмірі 26 000 грн. шляхом перерахування 23.06.2024 о 16:03:50 та 16:15:05, з карткового рахунку сина потерпілої - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де тимчасово перебували кошти потерпілої, на підконтрольний ОСОБА_6 картковий рахунок НОМЕР_2 , оформлений на ОСОБА_5 , який достовірно знав про те, що вказаний рахунок буде використано при вчиненні кримінального правопорушення.

Доводячи свій протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за попередньою змовою групою осіб, після заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 у сумі 26 000 грн. ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що його банківську картку (рахунок) НОМЕР_2 використано з метою вчинення кримінального правопорушення, 23.06.2024 о 16 годині 30 хвилин перерахував на банківську карту (рахунок) НОМЕР_3 , відкриту на ім`я ОСОБА_9 , який достовірно знав про те, що вказаний рахунок буде використано при вчиненні кримінального правопорушення, грошові кошти в сумі 20 500 грн. Після чого о 16 годині 31 хвилині здійснив другий перерахунок на вищезазначену банківську карту (рахунок) НОМЕР_3 грошових коштів в сумі 5 500 грн., які у подальшому у готівковій формі отримано ОСОБА_9 в банкоматі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» CADN7426 у м. Кам`янське, вул. Металургів, 2А.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним тяжкого злочину, за який передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, встановлено наявність ризиків по справі, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому слідчий за погодженням із прокурором просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби строком на 60 діб та зобов`язати виконувати обов`язки: 1) прибувати до слідчого СВ ВП № 10 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 за першою вимогою; 2) не залишати місце проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду в період часу з 21:00 години до 06:00 години; 3) повідомити слідчого, прокурора, або суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватись від спілкування із потерпілою особою у вказаному кримінальному провадженню.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали подане клопотання, з мотивів того, що враховуючи характер вчиненого правопорушення, тяжкість можливого покарання, особу підозрюваного, вважають за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування та зобов`язати виконувати обов`язки зазначені у клопотанні.

Підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечував, однак просив визначити часовий проміжок з 23:00 години, оскільки на його утриманні перебуває його матір і йому потрібно за необхідності у разі погіршення самопочуття поїхати до лікарні.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Частина третя ст. 176 КПК України встановлює, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч.1 ст. 178 КПК України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, частиною п`ятою зазначеної статті передбачено, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, вказаних вище, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

У судовому засіданні, в рамках наданих досудовим розслідуванням матеріалів, судом встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, а саме: 1. заявою ОСОБА_7 , про вчинене відносно неї кримінальне правопорушення; 2. протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; 3. протоколом огляду інформації АТ «Універсал Банк»; 4. рапортом УПК в Дніпропетровській області; 5. протоколом проведення негласної слідчої дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж.

Таким чином суд вважає, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

При цьому, вирішуючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, суд виходить з розуміння, що наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

30.09.2024 ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, після чого слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

Судом враховано, що підозрюваний має середню освіту; розлучений; має зареєстроване місце проживання; має доньку, яка проживає окремо та на яку сплачує за можливості аліменти, наразі зі слів там є заборгованість, оскільки він не працює через стан здоров`я; групи інвалідності не має, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває; раніше не судимий.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що особа стосовно якої розглядається клопотання, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, що дає підстави вважати, що останній усвідомлюючи покарання яке йому загрожує за дане кримінальне правопорушення, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду з метою уникнути у майбутньому відповідальності. При цьому наявність встановлених соціальних зв`язків в даному разі не можуть вважатися тим стримуючим фактором, щоб запобігти вказаному ризику, тобто такими міцними, які б заважали підозрюваному їх розірвати.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого (свідка) слід враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими (свідками), у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому, слідчий суддя враховує, що підозрюваний з огляду на характер та обставини вчинення кримінальних правопорушень, може будь-яким чином, в тому числі безпосередньо або використовуючи третіх осіб умисно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні з метою його схиляння до надання неповних та/або недостовірних показань.

Вказані обставини формують у слідчого судді переконання щодо наявності ризику впливу на потерпілу в цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи зібрані в сукупності докази, слідчий суддя вважає доведеним наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки існують ризики передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вірогідність того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілого в даному кримінальному провадженні.

Вказаний запобіжний захід, на думку слідчого судді, буде прийнятним для підозрюваного, з урахуванням досліджених матеріалів та буде належним стримуючим фактором від порушення підозрюваним процесуальних обов`язків і забезпечить дотримання ним належної процесуальної поведінки.

Разом з тим, при оцінці пропорційності застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний час доби для запобігання встановленим ризикам та з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку, що досліджені під час судового засідання матеріали та індивідуальні особливості кримінального провадження, беручи до уваги відомості про особу підозрюваного, свідчать, що менш суворий запобіжний захід, ніж домашній арешт може негативно вплинути на здійснення досудового розслідування, зокрема шляхом неналежного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи особистої поруки для запобігання вказаним ризикам буде недостатнім, оскільки виконання покладених на підозрюваного обов`язків буде залежати виключно від волі самого підозрюваного та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

На переконання слідчого судді, домашній арешт є достатньо суворим запобіжним заходом, який повною мірою може запобігти наявним ризикам можливого перешкоджання кримінальному провадженню без надмірного обмеження прав підозрюваного.

Крім того, у зв`язку із встановленням ризиків перешкоджання кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного відповідні обов`язки.

Так, слідчий суддя вважає, що встановлений та доведений ризик переховування та імовірної втечі можливо нівелювати шляхом покладення на підозрюваного обов`язків з`являтися до слідчого, повідомляти про зміну свого місця проживання, не відлучатись з місця проживання у період з 21 год. 00 хв. до 06 год 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду. Також, беручи до увагу доведеність існування ризику впливу на потерпілого, слідчий суддя вважає, що обов`язок утримуватися від спілкування з ним не дасть можливості втіленню такому ризику.

Доводи підозрюваного щодо зміни часового проміжку заборони покидати місце проживання суд оцінює як гіпотетичні, тобто ймовірні. При цьому, у разі виникнення будь-яких об`єктивних обставин, підозрюваний не позбавлений можливості звернутися до слідчого, прокурора або суду з відповідним дозволом. При цьому, з урахуванням введення на території України воєнного стану, імовірність настання надзвичайних ситуацій воєнного, а також техногенного, природного характеру, а також імовірність погіршення стану здоров`я, за умови настання таких обставин, ці обставини можуть бути визнані об`єктивними, як виняток залишити житло для отримання медичної допомоги, необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру.

За наведених вище обставин подане клопотання слід задовольнити.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців та має діяти в межах строку досудового розслідування.

Керуючись статтями 131-132, 176-179, 181, 184, 193-198, 205, 309, 372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний час доби задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 21 год. 00 хв. до 06 год 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.11.2024 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ ВП № 10 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 за першою вимогою;

2) не залишати місце проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду в період часу з 21:00 годин до 06:00 годин;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з потерпілою в даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених на підозрюваного, визначити строком до 30.11.2024 включно.

Здійснення контролю за виконанням покладених на підозрюваного обов`язків доручити прокурорам, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000012 від 30.01.2024 та слідчим, які здійснюють досудове розслідування вказаного кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Направити ухвалу для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 для негайної постановки на облік підозрюваного, про що повідомити слідчого і прокурора.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії ухвали та запобіжного заходу визначити по 30.11.2024.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 02.10.2024 о 13:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1