УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001103 від 30.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001103 від 30.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався, на момент скоєння кримінального правопорушення, Указом Президента України від 23.07.2024 № 3891-ІХ «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 12.08.2024 строком на 90 діб, вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 30.08.2024 о 04:00 год., ОСОБА_6 , на законних підставах перебував у нежитловому приміщенні АДРЕСА_1 , яке являється власністю фізичної особи підприємця ОСОБА_7 та згідно договору оренди від 01.07.2022 перебуває в оренді та користуванні фізичної особи підприємця ОСОБА_8 . Тоді ж, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами, які належать ФОП ОСОБА_8 , котрі вона отримала в результаті своєї підприємницької діяльності та які, як йому було відомо, перебували у шухляді письмового столу на робочому місці підприємця.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, користуючись тим, що власника грошових коштів - ОСОБА_8 не було у приміщенні, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання небезпечних наслідків, діючи умисно, таємно, вчиняючи дії проти волі власника, шляхом вільного доступу, відкрив шухляду столу та викрав з неї грошові кошти в сумі 52 800 грн. купюрами різного номіналу. Після чого, ОСОБА_6 з викраденими грошовими коштами залишив вищевказане приміщення.

Отже, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 52 800 грн.

Вина ОСОБА_6 , повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію; протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України від 30.08.2024;допитами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були присутніми в якості понятих під час затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України;протоколом огляду документу;іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, та який відноситься до категорії тяжких злочинів.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням існування ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, є те, що він вчинив тяжкий злочин, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, крім цього ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не має постійного заробітку та доходу, на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, а тому з метою ухилення від покарання останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також з метою особистого збагачення ОСОБА_6 може продовжувати вчиняти нові злочини.

Враховуючи вищевикладене, менш суворі запобіжні заходи, не можуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КК України та виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

Особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки.

Домашній арешт також не повною мірою зможе запобігти наявним ризикам, оскільки ОСОБА_6 , зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи те, що на даний період часу виникає складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просила клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала у повному обсязі.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнав, щиро розкаявся, по суті клопотання підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного та його захисника, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, характеризуючі дані підозрюваного, прийшов до наступного висновку.

Слідчим відділенням відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001103 від 30.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Згідно підозри, оголошеної ОСОБА_6 31.08.2024, останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами клопотання підтверджено причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурором вказано про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органу досудового розслідування або суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, продовжити вчиняти злочини.

Разом з тим, суд приходить до переконання, що ризик переховування від органів досудового розслідування не доведений, виходячи з наступного.

Відповідно до практики ЄСПЛ, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не може бути підставою для застосування того чи іншого запобіжного заходу. Європейський суд у своїх рішеннях зазначає, що суд при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлює прямої залежності між тяжкістю вчинення злочину, суворістю можливого покарання та необхідністю застосування запобіжного заходу. Інших обставин, що дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснювати спроби переховуватись органом досудового розслідування не наведено.

Також слідчим не доведено ризик вчинити нові кримінальні правопорушення. Зокрема, суд звертає увагу на те, що на момент розгляду клопотання ОСОБА_6 до адміністративної або кримінальної відповідальності не притягувався.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В судовому засіданні прокурором не доведено, що забезпечити належну поведінку підозрюваного та уникнути настанню ризиків, зазначених у клопотанні можливо лише шляхом обрання виключного запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, обставини їх вчинення, особу підозрюваного, який раніше не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності та його матеріальний стан, визнання вини, щире розкаяння та співпраця зі слідством.

За змістом ст. 131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, про можливість застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам, які вказані слідчим, шляхом покладення на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_6 , недоведеністю прокурором в судовому засіданні обставин для обрання виключного запобіжного заходу, враховуючи, що фактично матеріальна шкода потерпілій не завдана, оскільки викрадені кошти Вороді ВМ. не використав, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування на даному етапі досудового розслідування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 строком на 2 місяці.

Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

?прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

?не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

?утриматись від спілкування із особами, які являються свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

?здати на зберігання закордонний паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за кордон.

Встановити строк дії ухвали в межах строку досудового розслідування, але не більше 60 днів, починаючи з 31.08.2024.

Копію ухвали суду для організації виконання направити начальнику Головного управління Національної поліції в Вінницькій області.

Звільнити підозрюваного з під варти в залі суду та доставити до місця проживання, відповідно до ч. 3 ст. 202 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя