Справа № 128/2565/24
УХВАЛА

24 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10.02.2024 за № 0000114, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , одруженого, освіта середня технічна, працюючого, військовозобов`язаного, раніше несудимого,

та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Даньківка, Іллінецького району Вінницької області, громадянина України, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , неодруженого, освіта середня, військовозобов`язаного, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2024 за № 0000114, по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 27.06.2024 по вказаному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні зазначила, що дане кримінальне провадження можна призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, а також підтримала попередньо подане клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , яке обґрунтоване тим, що 26.06.2024 ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_5 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що в кримінальному провадженні наявна необґрунтованість обвинувачення відносно ОСОБА_7 , оскільки не наводиться попередня змова на угон автомобіля з ОСОБА_4 , останній надав покази в матеріали кримінального провадження, що купив автомобіль у невстановленої особи та вважав його особистою власністю, саме це повідомив ОСОБА_7 , попросив його допомогти перегнати автомобіль до себе, де проживає, щоб відремонтувати та віддати на ЗСУ. ОСОБА_7 не мав умислу на угон автомобіля та змову в цьому з обвинуваченим ОСОБА_4 . Власником автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , 1984 року випуску, є ОСОБА_8 , який не висовує будь-яких матеріальних претензій до ОСОБА_4 , не з`ясовано, яка правова підстава володіння автомобілем ОСОБА_9 , який визнаний по справі потерпілою особою. Власник автомобілю не надавав показання, що продавав автомобіль ОСОБА_9 28.02.2024 разом з ОСОБА_5 були у прокурора спеціалізованої військової прокуратури ОСОБА_3 , де перебував слідчий ОСОБА_10 , де ОСОБА_5 , не перебуваючи в статусі підозрюваної особи, надав пояснення, що не перебував у змові з ОСОБА_4 в угоні автомобіля, рахував, що автомобіль йому належав, тому допомагав перегнати його. 29.02.2024 повідомлення про підозру було вручено батькові обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_11 за місцем проживання, оскільки після відвідування ОСОБА_5 прокурора він поїхав по своїх справах. 20.03.2024 адвокат зверталася до слідчого з метою з`ясування, чи прийнято відносно ОСОБА_5 будь-які процесуальні рішення. 26.03.2024 отримала відповідь поштою від слідчого, за змістом якої не зазначалося, що підозрюваний ОСОБА_5 в розшуку. 30.05.2024 ОСОБА_5 був затриманий, відносно нього обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою. ОСОБА_5 є несудимим, має житло, соціальні зв`язки. Вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_5 можливо застосувати менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання батьків та його реєстрації. Тому просить змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт за місцем його реєстрації: АДРЕСА_2 .

Крім того, захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні подала до суду доповнення до клопотання про зміну запобіжного заходу. Просить змінити запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби, а саме: в нічний час доби, за адресою: АДРЕСА_2 .

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав свого захисника, вважає, що кримінальне провадження слід призначити до судового розгляду. Також зазначив, що потребує лікування, тому домашній арешт просить визначити саме у певний період доби. Він є військовослужбовцем, тому має намір продовжувати службу.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтримав свого захисника, вважає, що кримінальне провадження слід призначити до судового розгляду. Також у повному обсязі підтримав клопотання щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , вважає, що у даному кримінальному провадженні жодних доказів винуватості ОСОБА_5 немає, він постійно повідомляв про те, що ОСОБА_5 не має жодного відношення до вчинення кримінального правопорушення. Просить змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час, ОСОБА_5 буде працювати та лікуватися, у нього є багато бойових заслуг, він рятував своїх побратимів, йому потрібно приймати ліки, які в установі, де він утримується, йому не дають.

Прокурор ОСОБА_3 з приводу клопотання про зміну запобіжного заходу заперечив, зазначив, що повідомлення про підозру вручена у передбачений КПК України спосіб, стороні захисту було відомо про те, що ОСОБА_5 оголошений у розшук, заходи, щодо встановлення місцеперебування ОСОБА_5 вживалися протягом двох тижнів. Вважає, що клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби задоволенню не підлягає.

Потерпілий ОСОБА_9 в підготовче судове засідання 24.07.2024 не з`явився, хоч у встановленому законом порядку повідомлявся про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання. Попередньо від потерпілого надійшла заява, у якій він просить провести підготовче судове засідання та судовий розгляд кримінального провадження за його відсутності, не заперечує з приводу зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на більш м`який, шкода усунута, до обвинувачених будь-яких претензій не має.

Заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов таких висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Вінницькому районному суду Вінницької області відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України. Підстав для закриття даного кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні.

Тому суд дійшов висновку про можливість призначення судового розгляду по даному кримінальному провадженню одноособово суддею.

З урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження судовий розгляд даного кримінального провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ст. 27 КПК України, відсутні. У судове засідання слід викликати учасників судового провадження та свідків, згідно зі списком, поданим прокурором.

Частиною третьою статті 314 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень, викладених в ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною першою статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, а частиною другою статті 183 КПК України визначені випадки, коли може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики Європейського суду з прав людини як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини стверджує, що вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного витікає, що рішення суду про застосування до особи запобіжного/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

Так, у справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

ЄСПЛ під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у демократичному суспільстві у значенні, передбаченому Конвенцією.

Вирішуючи клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби, суд враховує, що тримання під вартою є винятковим та відповідно до ст. 176 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом, а домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Згідно з п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Більше того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема, «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 раніше несудимий, проживає з батьками, які є пенсіонерами, за адресою: АДРЕСА_2 , характеризується з позитивної сторони.

Також суд враховує позицію потерпілого ОСОБА_9 , який у своїй письмовій заяві зазначив, що не заперечує проти зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, будь-яких претензій він до обвинувачених не має, просить визначити обвинуваченим покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Жодного обґрунтування чи переконливих доказів, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, прокурором не надано та матеріали кримінального провадження не містять.

Таким чином, судом установлено, що існує ряд стримуючих факторів, які дають суду підстави для пом`якшення виду запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 .

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вирішуючи клопотання про зміну запобіжного заходу, суд враховує процесуальну поведінку обвинуваченого після надходження обвинувального акту до суду, його бажання працювати, наявність в обвинуваченого зареєстрованого місця проживання, позицію потерпілого, який будь-яких претензій до обвинувачених не має, твердження сторони захисту, що обвинувачений не буде уникати суду, оскільки розуміє свій процесуальний стан та наслідки невиконання своїх процесуальних обов`язків.

У зв`язку із викладеним суд вважає за можливе змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби, а саме: з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв, тому клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 179, 181, 194, 314-317 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10.02.2024 за № 0000114, по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та провести його одноособово у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вінницького районного суду Вінницької області в залі судових засідань о 14 год 30 хв 30 липня 2024 року.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби, а саме: з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв, за місцем проживання: АДРЕСА_2 , строком на 2 (два) місяці, тобто до 24 вересня 2024 року включно.

Відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати на виклики суду за першою вимогою на визначений час;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду у нічний час доби, а саме: з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв;

- повідомляти суд про зміну місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Звільнити в залі суду обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом у якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, зобов`язати негайно поставити на облік обвинуваченого ОСОБА_5 , про що письмово повідомити Вінницький районний суд Вінницької області.

Копію ухвали для відома направити у Вінницьку спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Південного регіону.

Ухвала в частині запобіжного заходу може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_12