Справа № 199/7324/24
У Х В А Л А

іменем України

19 вересня 2024 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002431 від 08.08.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, за яким просить суд закрити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002431 від 08.08.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що до АНД ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт, про те, що 07.08.2016 року невідома особа, знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_1 , відкрито, шляхом ривка, викрала майно, чим спричинила майновий збиток.

Згідно з протоколом допиту потерпілого ОСОБА_4 повідомив, що 07.08.2016 року йому подзвонив його товариш ОСОБА_5 та сказав, що прийде чоловік проконсультуватися з приводу комп`ютера. ОСОБА_4 чоловіка проконсультував, а потім вищевказаний чоловік скориставшись моментом, коли ОСОБА_4 подзвонила його дівчина вихопив телефон з рук ОСОБА_4 . Після чого ОСОБА_4 викликав поліцію.

Під час досудового розслідування проведено ряд оперативно-розшукових заходів, а саме:

-перевірено всі можливі місця збуту даного викраденого майна;

-встановлення особи, яка вчинила дане кримінальне правопорушення;

-з`ясування наявності камер зовнішнього відеоспостереження в районі вчинення злочину та відпрацювання можливих напрямків відходу зловмисника;

-встановлення можливих очевидців події вчинення кримінального правопорушення;

-відпрацювання осіб з числа раніше засуджених, які проживають за місцем скоєння злочину.

Таким чином, під час досудового розслідування вжито ряд слідчих (розшукових) дій проте особу, яка скоїла дане кримінальне правопорушення не встановлено.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я, особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 186 КК України є нетяжким та згідно зі ст.49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності складають 5 (п`ять) років.

Враховуючи, що строки давності притягнення до кримінальної відповідальності в рамках кримінального провадження №0002431 від 08.08.2016 закінчились, оскільки з часу кримінального правопорушення до теперішнього часу минуло понад 5 років, невстановлена особа вчинила нетяжкий злочин та відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України вказане кримінальне провадження підлягає закриттю.

В судове засідання були викликані прокурор ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_6 . Останні були належним чином та завчасно сповіщені про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилися. Прокурор ОСОБА_3 надала суду письмову заяву з проханням проводити розгляд клопотання за її відсутності. Потерпіла ОСОБА_6 про причини неявки суд не повідомила.

Вирішуючи клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Надані суду докази доводять наявність ознак вчинення саме злочину і підстави ставити під сумнів його кваліфікацію за частиною 1 ст. 186 КК України відсутні.

Відповідно до приписів ст. 12 КК України, передбачене частиною 1 ст. 186 КК України кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, для якого стаття 49 КК України передбачає строк давності у 5 (п`ять) років.

Суд також приймає до уваги висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 30 травня 2019 року № 639/793/17, відповідно до якого закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК), пов`язує зупинення строків давності лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства. Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року № 5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що скоїла певний злочин і вчинила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку із чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження. При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, що скоїла злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правоохоронних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови її належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує її в розшук. Причому підстава для оголошення в розшук під час досудового розслідування «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження. Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства. Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення підозрюваного від слідства.

Відповідно до витягу з ЄРДР та виходячи з інших матеріалів, долучених прокурором до клопотання про закриття кримінального провадження, у кримінальному провадженні № 0002431 від 08.08.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,не встановлено осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, підозра або обвинувачення у вчиненні даного кримінального правопорушення жодній особі не пред`являлись, розшук підозрюваного або обвинуваченого не оголошувались, що дає суду зробити висновок про відсутність підстав, передбачених ч. 2 ст. 49 КК України, відповідно до яких перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

Також, суду не надано доказів на підтвердження переривання строку давності відповідно до приписів ч. 3 ст. 49 КК України.

Таким чином, на цей час строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за цим кримінальним провадженням сплив і кримінальне провадження у відповідно до вимог п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України підлягає закриттю.

Керуючись ст. 110, 284, 369-372КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002431 від 08.08.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження № 0002431 від 08.08.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:

19.09.2024