ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/2197/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами
У Х В А Л А

(про відмову у відкритті апеляційного провадження)

17 жовтня 2024 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_2 , на підставі ст. 398 КПК України, перевіривши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

Під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні № 0000454 від 16 березня 2023 року, клопотання адвоката ОСОБА_3 про повернення застави та перерахування частини застави на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку ЗСУ у кримінальному провадженні № 0000454 від 16 березня 2023 року, стосовно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч.1 ст. 263 КК України відмовлено.

На зазначену ухвалу суду першої інстанції захисником подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу про повернення застави та перерахування частини на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку ЗС України скасувати.

Разом з цим, перевіривши подану апеляційну скаргу на відповідність вимог ст.392КПК України, суддя-доповідач дійшов висновку, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою належить відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до п.8 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Разом з цим, як неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема у ст.129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Така позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, цей Суд у своєму Рішенні від 28.03.2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що спосіб, у який ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.

Стаття 24 КПК України гарантує право на оскарження процесуального рішення. Водночас, цією нормою дане право пов`язано з передбаченим цим Кодексом порядком на таке оскарження.

Стаття 3 пункт 23 КПК України вказує, що судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає попереднє судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, Верховним Судом України, за нововиявленими обставинами;

Таким чином, реалізація права апеляційного оскарження рішень суду, ухвалених у кримінальному провадженні, забезпечується в порядку, визначеному КПК України.

Разом з тим, відповідно до ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 КПК; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті; інші ухвали у випадках, передбачених КПК. Крім того, зазначено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК, окремому оскарженню не підлягають. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Зі змісту долученої до апеляційної скарги копії судового рішення вбачається,що ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.09.2024 року про повернення застави та перерахування частини застави на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку ЗС України постановлена під час підготовчого судового засідання у суді першої інстанції до ухвалення остаточного рішення по справі та, згідно з ч. 2 ст. 392 КПК, окремому оскарженню не підлягає.

Апеляційний суд також бере до уваги правові висновки об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що міститься у постанові від 24.10.2022 року у справі № 456/3303/21, згідно яких, ухвала суду про накладення арешту на майно, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1ст. 392 КПК України, не підлягає окремому апеляційному оскарженню.

В силу ч. 2ст. 392 КПК України ухвалу судді (суду) може бути переглянуто під час апеляційного оскарження вироку по відповідному кримінальному провадженню, а також скасовано в порядку статті 174 КПК України. Це свідчить про те, що чинне законодавство не виключає можливість перегляду відповідної ухвали судді (суду) про накладення арешту на майно та про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, але визначає певні межі для її реалізації.

Враховуючи вищевикладене, встановлено, що в даному конкретному випадку оскаржується ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.09.2024 року, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України.

Отже, ухвала суду першої інстанції про повернення застави та перерахування частини застави на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку ЗС України за вказаним кримінальним провадженням, постановлена до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

З огляду на викладене, керуючись ст.392КПК України та дотримуючись вимог ч.4ст.399КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.09.2024 року про повернення застави та перерахування частини застави на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку ЗС України за вказаним кримінальним провадженням не може бути предметом перегляду апеляційним судом з підстав (обставин),викладених в апеляційній скарзі адвоката, а тому у відкритті провадження за апеляційною скаргою належить відмовити, повернувши апеляційну скаргу.

Разом з цим, адвокату ОСОБА_3 належить роз`яснити, що уразі незгоди з остаточним судовим рішенням за результатами розгляду кримінального провадження № 0000454 від 16 березня 2023 року в суді першої інстанції, він може включити свої заперечення проти ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.09.2024року до своєї апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1ст.392КПК України.

Керуючись ст.ст. 392, 399 ч.4, 395 КПК України, суддя-доповідач, -

П ОС ТА НО ВИ В :

Адвокату ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 у відкритті апеляційного провадження на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000454 від 16 березня 2023 року про повернення застави та перерахування частини застави на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку ЗС України- відмовити.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданим до неї матеріалами повернути особі,що її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_2