Справа 759/9153/23 Головуюча в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/3115/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

01 серпня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисниці ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0001382 від 26.03.2023 року за апеляційними скаргами заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , захисниці обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокатки ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 24 січня 2024 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 24 січня 2024 року,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого пекарем в ТОВ "Експрестрейд ЛТД", неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , маючого статус внутрішньо переміщеної особи, раніше не судимого,

засудженого за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла;

вирішене питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_9 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановленої особи, придбав психотропну речовину амфетамін у великому розмірі масою 8,765 г, особливо небезпечну психотропну речовину МДМА масою 0,455 г, особливо небезпечну психотропну речовину PVP у великому розмірі масою 13,583 г, особливо небезпечний наркотичний засіб - смолу канабісу масою 0,57 г та особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс загальною масою 286,11 г, частину з яких зберігав за місцем свого тимчасового проживання за адресою АДРЕСА_3 , а частину в упакованих пакетах зберігав при собі, з метою їх подальшого збуту.

Так, 26.03.2023, о 19 год. 02 хв., ОСОБА_9 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 був затриманий працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України, та в ході затримання у останнього виявлено та вилучено: психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 8,647 г, що є великим розміром; особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, загальною масою, в перерахунку на висушену речовину 6,06 г; особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої обмежено - PVP, загальною масою 13,583 г, що є великим розміром; особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА, загальною масою 0,455 г.

Крім цього, 26.03.2023 року, в період часу з 20 години 25 хвилин до 21 години 04 хвилини, за адресою: АДРЕСА_3 під час проведення санкціонованого обшуку, за місцем тимчасового проживання ОСОБА_9 , виявлено та вилучено: особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - смолу канабісу, масою 0,57 г;особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, загальною масою, в перерахунку на висушену речовину 280,05 г.; психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін, масою 0,118 г, які останній придбав та зберігав з метою подальшого збуту. А також під час обшуку виявлено та вилучено двоє електронних ваг для зважування, два прилади для вакуумного пакування, пакети для пакування білого, коричневого, червоного та жовтого кольорів в кількості 303 штуки, 8 мотків ізоляційної стрічки.

В апеляційній скарзі прокурора вказано на незаконність вироку у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. В обгрунтування скарги вказав на те, що місцевим судом при призначенні обвинуваченому покарання не було враховано відсутність даних, які б давали підстави для призначення ОСОБА_9 такого покарання. Вважав, що у ході судового розгляду у суді першої інстанції, місцевим судом не враховано те, що обвинувачений з метою збуту незаконно зберігав при собі та за місцем проживання особливо небезпечні наркотичні засоби та психотропні речовини, в тому числі особливо небезпечні засоби, у великих розмірах. Таким чином, з урахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, а саме видів та розмірів заборонених наркотичних засобів та психотропних речовин, які з метою збуту зберігав обвинувачений, наявні підстави для застосування до обвинуваченого більш суворого покарання. Просив вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий, яким ОСОБА_9 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією всього належному йому майна, крім житла.

В апеляційній скарзі захисниці вказано на незаконність вироку у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його суворості. В обгрунтування скарги вказала на те, що місцевим судом не враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття, активне сприяння слідству у розкритті злочину. Окрім цього, місцевим судом не встановлено обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України. Також, місцевим судом не взято до уваги дані про особу ОСОБА_9 , який є людиною молодого віку, раніше не судимий, офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває. Просила вирок змінити та призначити ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна; на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 3 роки із покладанням обов`язків, передбачених п. п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

В апеляційній скарзі обвинуваченого вказано на незаконність вироку. В обгрунтування скарги вказав на те, що розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні. Просив вирок змінити та застосувати до нього покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років зі звільненням від відбування покарання з випробування із іспитовим строком 3 роки.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав , підтвердив її доводи та просив її задовольнити; апеляційні скарги сторони захисту вважав необґрунтованими та просив залишити їх без задоволення;

захисниці та обвинуваченого, які подані апеляційні скарги підтримали, підтвердили її доводи та просили їх задовольнити; апеляційну скаргу прокурора вважали необґрунтованою, у зв`язку із цим просили залишити її без задоволення;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення як апеляційної скарги прокурора, так і апеляційних скарг сторони захисту з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції щодо обставин кримінального провадження, докази стосовно яких судом першої інстанції, за згодою учасників судового розгляду не досліджувались і щодо яких не надійшло апеляційних скарг, апеляційним судом не перевірялися. Підстав для виходу за межі апеляційних скарг відповідно до положень ч.2 ст. 404 КПК України колегія суддів не знаходить.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора в частині призначення ОСОБА_9 надмірно м`якого покарання, то вони не ґрунтуються як на матеріалах кримінального провадження, так і на вимогах закону.

Відповідно до частин першої та другої ст. 65 КК України покарання призначається у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, указані вимоги закону було дотримано в повному обсязі.

Так, при призначенні ОСОБА_9 покарання судом було враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином; ставлення ОСОБА_9 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, працює, має постійне місце проживання, має статус внутрішньо переміщеної особи; під наглядом у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність; відсутність судимостей. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнав його щире каяття. При цьому обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено. Врахувавши викладене, місцевий суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_9 покарання у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла, яке на переконання місцевого суду є необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого. Тобто суд, призначаючи покарання обвинуваченому врахував всі обставини на які звернув увагу прокурор у поданій апеляційній скарзі, дав їм належну оцінку та призначив ОСОБА_9 покарання відповідно до санкції статті.

На переконання колегії суддів, призначене обвинуваченому ОСОБА_9 покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. Підстав для посилення цього покарання колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів звертає увагу на те, що обставини, на які послався прокурор у апеляційній скарзі судом першої інстанції при вирішенні питання про покарання були враховані із належною повнотою. Належних доводів для посилення призначеного судом першої інстанції покарання прокурором у апеляційній скарзі не наведено. Це указує на необґрунтованість апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Таких доводів, які би вказували на незаконність та необґрунтованість вироку в частині призначеного ОСОБА_9 покарання, апеляційна скарга прокурора не містить.

Щодо доводів апеляційних скарг захисниці та обвинуваченого щодо невідповідності призначеного судом покарання ОСОБА_9 ступеню тяжкості злочину через його суворість, то вони не ґрунтуються як на матеріалах кримінального провадження, так і на вимогах закону.

Як убачається із апеляційної скарги захисниці, щире каяття обвинуваченого, визнання вини та активне сприяння слідству у розкритті злочину, є обставинами, які відповідно до положень ст.66 КК України пом`якшували покарання ОСОБА_9 , що у сукупності із молодим віком обвинуваченого та ставленням до скоєного злочину, давало підстави для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень ч.1 ст.69 КК України у виді п`яти років позбавлення волі та із звільненням від його відбування з випробуванням, тобто із застосуванням положень ст.75 КК України. Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що пом`якшуючі покарання ОСОБА_9 обставини, на які звернула увагу захисниця були враховані місцевим судом при призначенні покарання обвинуваченому, що дало підстави для призначення йому покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті ч.2 ст.307 КК України.

Як правових, так і фактичних підстав для застосування до призначеного ОСОБА_9 покарання положень ч.1 ст.69 КК України, тобто нижче нижчої межі, колегія суддів не вбачає.

Місцевий суд у цій частині звернув увагу на те, що виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами можливо тільки в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства. Із такими висновками колегія суддів погоджується повною мірою.

Фактичні обставини вчинення ОСОБА_9 злочинів та розмір наркотичних засобів, які у нього були виявлені виключає можливість застосування до призначеного йому покарання положень ст. 69 та ст.75 КК України.

Доводи апеляційних скарг про необхідність призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст.69 та ст.75 КК України, не ґрунтуються на вимогах закону.

За таких обставин, підстав для скасування чи зміни вироку Святошинського районного суду міста Києва від 24 січня 2024 року щодо ОСОБА_9 колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим вирок слід залишити без зміни, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги прокурора, захисниці та обвинуваченого залишити без задоволення.

Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 24 січня 2024 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення.

СУДДІ

_________________ _____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4