Справа№938/226/24
Провадження № 1-кп/938/80/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2024за №0000023,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не працевлаштованого, розлученого, маючого на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

В провадженні Верховинського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2024за №0000023, про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 .

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 18.02.2024 близько 22год. 30хв. ОСОБА_3 перебуваючи на території господарства за місцем свого проживання, розміщеного в АДРЕСА_1 , на грунті ревнощів, вступив із своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 в словесний конфлікт. Під час даного конфлікту ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та свідомо бажаючи настання негативних наслідків, виражаючи свою зверхність, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс декілька ударів кулаками рук та ногами в область голови та інші ділянки тіла потерпілої ОСОБА_5 , внаслідок чого остання впала на землю.

В результаті умисного нанесення ударів, ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 , тілесні ушкодження у вигляді: синців лобної ділянки, нижньої повіки правого та обох повік лівого очей, в ділянці правого передпліччя, правої китиці, лівої гомілки та правого стегна, які відповідно до висновку судово- медичної експертизи від 20.02.2024, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні 09.09.2024 обвинувачений ОСОБА_3 подав заяву про звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, на підставі ст.46 КК України, оскільки він примирився з потерпілою. Окрім цього, зазначив, що визнає вину у вчиненому та щиро розкаюється, вперше притягається до кримінальної відповідальності. Також вказав, що наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав йому зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_5 також звернулася до суду із заявою, в якій не заперечила проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, оскільки примирилась із обвинуваченим та не має до нього жодних претензій. Також у поданій заяві, просила залишити без розгляду поданий нею цивільний позов.

Прокурор не заперечив проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачений є таким що вперше вчинив кримінальний проступок, та примирився із потерпілою, і потерпіла жодних претензій до обвинуваченого немає. Звернув увагу на те, що у 2020 році відносно обвинуваченого було скеровано до суду обвинувальний акт за ч.1 ст.125 КК України, однак ухвалою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2020, кримінальне провадження було закрито в порядку передбаченому ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням винного із потерпілою особою. Тобто, обвинувачений ОСОБА_3 , вважається таким, що раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та потерпілої, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до змісту п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч.1,3 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно із положеннями ст.286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У постанові Верховного Суду від 05.10.2021 № 715/2106/20 викладена позиція про те, що під примиренням як однією з умов звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України слід розуміти примирення, як кінцевий результат усіх попередніх примирних процедур та домовленостей між винним та потерпілим, який полягає, з одного боку, у добровільному волевиявленні потерпілого, яке проявляється у його проханні (клопотанні) про звільнення винного від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України або у відсутності заперечень щодо такого звільнення, а з іншого - у відсутності заперечень щодо такого звільнення з боку самого підозрюваного, обвинуваченого.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, яке відповідно до ч.2 ст.12 КК України є кримінальним проступком та не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, що до кримінальної відповідальності притягається вперше.

Так, згідно наданої прокурором вимоги про судимість від 21.02.2024 №1675/108/54/02-2024, у 2020 році відносно обвинуваченого ОСОБА_3 було скеровано до суду обвинувальний акт за ч.1 ст.125 КК України, однак ухвалою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2020, кримінальне провадження було закрито в порядку передбаченому ст. 46 КК України,

При цьому суд враховує позицію Верховного суду викладену у постановах від 23 січня 2020 року (справа № 455/1490/17), 20 травня 2021 року (справа № 761/12266/19), згідно якої, під вчиненням злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості вперше розуміється те, що особа раніше не вчиняла будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК, а також і у випадку, якщо злочин фактично був вчинений нею хоча і не вперше, але на день його вчинення: 1) особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими КК; 2) особа хоча і була засуджена за попередньо вчинений злочин, однак судимість була погашена або знята; 3) особа не підлягає кримінальній відповідальності, оскільки злочинність раніше вчиненого діяння скасовано новим кримінальним законом.

Обвинувачений ОСОБА_3 просить звільнити його від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, про що подав письмове клопотання. Зазначив, що повністю визнає свою вину у вчинені кримінального проступку.

Потерпіла ОСОБА_5 подала заяву, в якій не заперечувала проти звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, вказала, також, що жодних претензій майнового чи морального характеру до обвинуваченого не має, просила поданий нею цивільний позов, залишити без розгляду.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст.125 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягав на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

Будь-яких обставин, які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленою обвинуваченим заявою, не встановлено.

За змістом ст.ст.44, 46 КК України, за наявності підстав, передбачених ст.46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку, передбаченому ст.46 КК України є обов`язковим.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про наявність визначених ст. 46 КК України умов для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченого ОСОБА_3 з потерпілою ОСОБА_5 .

Щодо заявленого у судовому засіданні потерпілою ОСОБА_5 в межах кримінального провадження від 19.02.2024за №0000023, цивільного позову до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення 50000,00грн моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. У разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові.

У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду

Аналіз наведених положень процесуального закону свідчить, що вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, чи в разі відсутності події кримінального правопорушення. У такому випадку суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд також враховує, що потерпілою особою подано заяву про залишення цивільного позову без розгляду.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що цивільний позов ОСОБА_5 , поданий в межах кримінального провадження 19.02.2024за №0000023, до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення 50000,00грн моральної шкоди, слід залишити без розгляду.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись статями 12, 46, 125 КК України, статями 284, 285, 288, 371, 372 ,392, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяви обвинуваченого та потерпілої про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закриття кримінального провадження, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою особою.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2024за №0000023 про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_6