Пр-ня по справі № 1кп/521/895/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

07 листопада 2024 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

із секретарем судового засідання - ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши кримінальне провадження № 0000480 від 03.04.2023 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Одесі, громадянки України, яка має вищу економічну освіту, фактично працює кур`єром, має на утримані дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , раніше судима: 1) 21.02.2023 року Овідіопольським р/с Одеської області за ч. 4 ст. 185 КК до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК з іспитовим строком 2 роки, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

з боку захисту: обвинувачена ОСОБА_3 , захисник - адвокат ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1.1. ОСОБА_3 09.12.2022 року, в денний час доби, більш точний час не встановлено, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , помітила припаркований біля під`їзду автомобіль марки «ГАЗ» 1999 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , модель НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , об`єм двигуна 2300 кум. см. Достовірно знаючи, що вказаний транспортний засіб належить раніше знайомому ОСОБА_6 на праві приватної власності, з метою незаконного заволодіння даним транспортним засобом, ОСОБА_3 розмістила оголошення в інтернет ресурсах «ОЛХ» про його продаж, вказавши свій телефон НОМЕР_5 та розмістила відповідні фото транспортного засобу.

В період часу з 06.12.2022 року по 09.12.2022 року, більш точного часу не встановлено, на мобільний телефон НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_3 зателефонував громадянин ОСОБА_7 , який виявив бажання придбати вказаний транспортний засіб.

Діючи умисно, ОСОБА_3 09.12.2022 року, перебуваючи за адресою АДРЕСА_4 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом марки «ГАЗ» 1999 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , модель НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , об`єм двигуна 2300 кум. см. повідомила ОСОБА_7 недостовірні відомості, що вказаний автомобіль належить на праві власності її покійному близькому родичу та останній перед смертю передав їй транспортний засіб за усною домовленістю. ОСОБА_7 , діючи добросовісно, повіривши у запевнення ОСОБА_3 про право власності на автомобіль, придбав у останньої за 2000 гривень вказаний автомобіль. Придбавши вказаний автомобіль, ОСОБА_7 розпорядився ним на власний розсуд.

Вказаними діями, ОСОБА_3 протиправно заволоділа транспортним засобом марки «ГАЗ» 1999 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , модель НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , об`єм двигуна 2300 кум. см., вилучивши його всупереч волі потерпілого з місця стоянки та розпорядилась ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 73 431 гривня.

1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 289 КК, за кваліфікуючими ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин, позиції учасників судового провадження.

2.1.Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину визнала повністю. Показала, що справді 09.12.2022 року вона здійснила викрадення чужого майна, а саме автомобіля «ГАЗ» білого кольору. Вона знала, що він належить її колишньому знайомому ОСОБА_6 , однак вирішила вчинити крадіжку, оскільки в той проміжок часу потребувала грошових коштів на лікування доньки, яка знаходилась у МКЛ № 1 з тяжкою хворобою. В теперішній час вона щиро розкаюється, обіцяє не вчиняти кримінальні правопорушення.

2.2.За згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченій ОСОБА_3 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК обмежився допитом обвинуваченої, а також дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченої та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому, судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченою обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність її позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

2.3.Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

3.1.Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 є: щире каяття, наявність на утримані малолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

3.2.Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено. Суд не визнає як обставину, яка обтяжує покарання рецидив кримінальних правопорушень, оскільки вказане кримінальне правопорушення вона вчинила до кримінального правопорушення, за яке була засуджена Овідіопольським районним судом Одеської області 21.02.2023 року.

4.Мотиви призначення покарання.

4.1.Обговорюючи питання виду та строку покарання, судом встановлені наступні обставини.

4.2.Судом встановлено, що ОСОБА_3 знаходиться у віці 35 років. Народилась і виросла в м. Одесі. Має вищу освіту. Хоча заміжня, разом з тим, з чоловіком не проживає. Має малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку самостійно виховує та забезпечує. Має місце реєстрацію в Одеській області та постійне місце проживання в м. Одесі. Зі слів працює засновником ТОВ «Скіф-Д», яке займається одним з видів господарської діяльності пов`язаною з вирощуванням і заготівкою птахів. Однак, фактично працює кур`єром і здійснює доставку замовлень їжі по м. Одесі.

4.3.У вказаному провадженні встановлено, що ОСОБА_3 вчинила порушення кримінального закону тільки у зв`язку з тяжким матеріальним становище. Саме у той проміжок часу її донька хворіла на тяжку хворобу і в неї не було коштів на лікування. Окрім того, на фінансовий стан впливала недолуга фінансова поведінка колишнього чоловіка, який набрався значних кредитів. Відповідно забезпечення доньки було покладено тільки на її плечі. В теперішній час вона з чоловіком не проживає, налагодила стосунки у сім`ї, проживає з матір`ю. Влаштувала дитину у школу, піклується про неї і допомагає матері.

4.4.Оцінюючи покази обвинуваченої, необхідно звернути увагу на той факт, що остання розуміє негативні наслідки вчиненого нею правопорушення, вона розуміє, що порушила відносини власності. Дуже шкодує про прийняте незаконне рішення, однак тоді не знайшла іншого шляху і порятунку для дитини.

4.5.Відповідно суд вважає, що вказане правопорушення стало можливим тільки в зв`язку із неосвіченістю та слабо розвинутими чеснотами у обвинуваченої. Незважаючи на вищу освіту, ОСОБА_3 досить поверхнево відноситься до власної самодисципліни і внутрішніх думок, які формують її дії, та у випадку складних життєвих ситуацій вдається до порушення закону, як заходу порятунку життєвої ситуації.

4.6.Суд сприймає щиру розповідь про обставини життя та ставлення до вчиненого, як правдиві покази обвинуваченої і вважає, що можливо проявити у даному випадку певне милосердне ставлення до останньої, з урахуванням вимог закону.

4.7.Таким чином, обговорюючи вид та строк покарання, суд зважає на зазначені фактори, при цьому враховує, що покарання повинно бути як карою, так і засобом для стримування у майбутньому самої обвинуваченої та інших громадян від ітераційних дій. При цьому, покарання не повинно бути помстою до обвинуваченої, враховуючи наслідки від вчинених дій, та суму завданої шкоди. Ступінь призначеного покарання повинен бути настільки суворим, щоб забезпечувати всі викладені ризики. Покарання не повинно бути марною жорстокістю. Відповідно суд, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, суму завданої шкоди, особистість обвинуваченої, яка в той проміжок часу потрапила у скрутні життєві обставини, наявність обставин, які пом`якшують покарання, вважає, що умови життя, разом із каяттям та беззаперечним визнанням своєї вини - істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК, який вчинений ОСОБА_3 , що дає право суду на призначення покарання в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК, однак, зв`язане з позбавлення волі.

4.8.Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_3 засуджена 21.02.2023 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч. 4 ст. 185 КК до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК з іспитовим строком на 2 роки. Події, що розглядались як злочин у вказаному вироку мали місце 12 грудня 2022 року, тобто після вчинених дій ОСОБА_3 за вказаним вироком (події мали місце 09.12.2022 року).

4.9.Відповідно, суд погоджується з думкою прокурора про необхідність застосування до обвинуваченої положення ч. 4 ст. 70 КК і призначення покарання ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Відповідно покарання, яке визначено Овідіопольським районним судом Одеської області поглине покарання за даним вироком.

4.10.Суд, зважаючи на зазначені обставини, вважає за необхідне застосувати до обвинуваченої положення ст. 75 КК, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що її виправлення можливо без відбуття покарання у вигляді позбавлення волі. Призначаючи покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 76 КК і покласти на обвинувачену певні обов`язки.

4.11.Іспитовий строк обвинуваченій необхідно встановити відповідно до вироку Овідіопольського районного суду Одеської області у вигляді 2 (двох) років. Саме таке покарання буде відповідати як особистості обвинуваченої, так і фактичним обставинам правопорушень.

5.Підстави для задоволення цивільного позову.

5.1.При вирішенні цивільного позову потерпілого - ОСОБА_6 , суд керується вимогами ст. ст. 128, 129 КПК, ст. 13 ЦПК і ст. ст. 1166, 1167 ЦК.

5.2.Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала /ч. 1 ст. 1166 ЦК/.

5.3.Судом встановлено, що шкода, завдану майну потерпілого - ОСОБА_6 у розмірі 73 431, 00 грн. заподіяна обвинуваченою ОСОБА_3 , у зв`язку з чим позов заявлений потерпілим виключно до ОСОБА_3 , як до особи, що заподіяла його. Сама обвинувачена повністю визнала всі позовні вимоги потерпілого.

5.4.Заподіяння шкоди майну потерпілого - ОСОБА_6 підтверджується матеріалами кримінального провадження.

5.5.Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 моральну шкоду, заподіяну потерпілому ОСОБА_6 на підставі вимог ст. ст. 23, 1167, 1168 ЦК і загальних принципів цивільного законодавства справедливості і розумності.

5.6.При стягненні моральної шкоди, суд враховує характер злочину, глибину фізичних і душевних страждань потерпілого ОСОБА_6 . Суд виходить з того, що потерпілий ОСОБА_6 переніс певні страждання, в зв`язку із викраденням його транспортного засобу.

5.7.Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК, яка встановлює диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках.

5.8.Документально потерпілим - ОСОБА_6 підтверджено заподіяння матеріальної шкоди у загальній сумі 73 431 гривня. Вказана сума складається з вартості викраденого майна. Суд вважає за необхідне позов потерпілого в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити в повному обсязі, в тому числі тому, оскільки сума матеріальної шкоди доведена належними та допустимими доказами, а сума моральної шкоди може в повній мірі заповнити моральні страждання, які зазнав потерпілий.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

6.1.Речові докази - 1)Копію розписки від 09.12.2022 року яку надала ОСОБА_3 ; 2)Копію паспорта громадянки України на ім?я ОСОБА_3 ; 3)Фото переписки на 2 арк., відповідно до ч. 5 ст. 100 КПК залишити в матеріалах досудового розслідування (кримінального провадження).

6.2.Враховуючи вид покарання, суд вважає, що підстав для застосування будь якого запобіжного заходу не має.

6.3.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Визнати ОСОБА_3 винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК та призначити їй покарання, у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

1.2.Відповідно до ст. 75 КК, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки, поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

1.3.Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим призначеного вироком Овідіопольським районним судом Одеської області від 21.02.2023 року у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

1.4.На підставі ст. 75 КК, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки, поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

1.5.Початок строку відбування покарання обвинуваченій з іспитовим строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

1.6.Враховуючи вид покарання, будь-який запобіжний захід до обвинуваченої не застосувати.

1.7.Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 73 431 (сімдесят три тисячі чотириста тридцять одну) гривню 00 копійок матеріальної шкоди та 2000 (дві) тисячі гривень моральної шкоди.

1.8. Речові докази - 1)Копію розписки від 09.12.2022 року яку надала ОСОБА_3 ; 2)Копію паспорта громадянки України на ім?я ОСОБА_3 ; 3)Фото переписки на 2 арк. - залишити в матеріалах досудового розслідування (кримінального провадження).

1.9.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

1.10.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.11.Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

1.12.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1