Справа № 130/530/24
Провадження №11-кп/801/546/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000030 від 12.02.2024 за апеляційною скаргою прокурора Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26.02.2024, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Кудіївці Жмеринського району Вінницької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, із базовою середньою освітою, раніше судимого, востаннє 31.08.2008 Овідіопольським районним судом Одеської області, який був змінений постановою апеляційного суду Одеської області від 31.08.2009, за ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у вигляді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 11.04.2023 звільнений по відбуттю покарання,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту на строк шість місяців.

Строк відбування покарання вирішено ОСОБА_7 рахувати з дня його фактичного затримання після вступу вироку у законну силу.

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 11.02.2024 приблизно о 20:00 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поруч із Кудіївецьким сільським будинком культури, що за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_10 , умисно, усвідомлюючи явну протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , наніс останньому близько 5 ударів кулаком правої руки по обличчю та один удар правою ногою по голові.

Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичної експертизи №08 від 15.02.2024, отримав тілесні ушкодження у вигляді: дві забиті рани в правій потиличній ділянці та в правій надбрівній ділянці, а також гематома навколо правого ока з осадненням шкіри на нижньому повіці, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі на строк один рік.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що судом в недостатній мірі враховано ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, а саме спричинення численних ушкоджень потерпілому. Також прокурор посилається на дані, які негативно характеризують особу обвинуваченого та наявність обставини, яка обтяжує покарання вчинення проступку в стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора в підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого та захисника, які просили вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 розглядався судом в спрощеному порядку, передбаченому ст. 382 КПК України.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Тобто при призначенні покарання суд повинен належним чином врахувати не тільки дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, сукупність пом`якшуючих покарання обставин, тощо, а й особливості вчинення конкретного злочину, обставини та спосіб його вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали.

Суд першої інстанції не виконав вказаних вимог закону, не в повній мірі врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного і призначив ОСОБА_7 покарання, яке є явно несправедливим внаслідок м`якості.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до вчинення проступку, за який ОСОБА_7 засуджено оскаржуваним вироком, він був раніше судимим, востаннє за вчинення особливо тяжких злочинів проти власності та проти життя і здоров`я особи. Судимість не знята та не погашена.

Проте, навіть відбуття за попереднім вироком суду покарання у виді реального тривалого позбавлення волі не попередило вчинення ним, менш ніж через рік після звільнення з місць позбавлення волі, нового умисного кримінального правопорушення проти здоров`я особи, внаслідок вчинення якого потерпілому ОСОБА_11 спричинено численні тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_7 не має сталих соціальних зв`язків, неодружений, непрацюючий, завдану шкоду здоров`ю потерпілого ОСОБА_12 не відшкодував, проступок вчинено в стані алкогольного сп`яніння, що обґрунтовано визнано судом обставиною, що обтяжує його покарання.

Наведені свідчить про стійке не бажання обвинуваченого ОСОБА_7 ставати на шлях виправлення. Відсутність в останнього критичної оцінки своєї злочинної поведінки, не усвідомлення ним суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень та не бажання виправляти ситуацію вказує на високу суспільну небезпеку обвинуваченого.

Суд першої інстанції, обираючи міру покарання, не врахував особу обвинуваченого, його тривалу злочинної діяльності, відсутність у нього стримуючих факторів при вчиненні правопорушень.

Колегія суддів погоджується з позицією прокурора, що призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає його меті, ступеню тяжкості проступку, його наслідкам та особі обвинуваченого, є невиправдано м`яким.

На переконання судової колегії судом першої інстанції призначено покарання з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення, а тому вирок в частині призначеного покарання на підставі п. 4 ч. 1 і ч. 2 ст. 409, п. 2 ч. 1 ст. 413, ст. 414 КПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку відповідно до п. 3 ч.1 ст. 407, п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України.

З врахуванням усіх наведених обставин, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, за якою він обвинувачується, що буде в даному випадку відповідати вимогам законності та справедливості, внесе корективи в соціально-психологічні властивості обвинуваченого, змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність як ним самим так і іншими особами, та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 420 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26.02.2024 стосовно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, скасувати в частині призначеного покарання.

Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня прибуття та постановки його на облік у виправному центрі.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4