Справа № 697/2220/24
Провадження № 1-кп/697/251/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дарівка, Черкаського району, Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2024 близько 20 години, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, до чергових СРПП Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції ЧРУП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_6 про порушення особою Правил дорожнього руху за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: виявлення водія автомобіля «ВАЗ-21070», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, поліцейський СРПП ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області капрал поліції ОСОБА_7 та інспектор СРПП ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_8 прибули за вказаною адресою, де знаходився водій вказаного автомобіля ОСОБА_4 , на якого ОСОБА_6 вказав як на правопорушника.

У зв`язку з установленням у діях ОСОБА_4 порушень пунктів 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а також явних ознак його алкогольного сп`яніння, відмовою ОСОБА_4 як особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, 24.06.2024 о 20 годині 19 хвилин інспектором СРПП ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 прийнято рішення щодо складення відносно ОСОБА_4 протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що повідомлено останньому.

Після цього, у ОСОБА_4 , який усвідомлював, що вчинив порушення вимог Правил дорожнього руху, за яке передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, негативні наслідки у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, а також можливе вилучення транспортного засобу, виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію службовим особам поліцейському СРПП ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області капралу поліції ОСОБА_7 та інспектору СРПП ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області капітану поліції ОСОБА_8 , надати неправомірну вигоду за невчинення службовими особами дії в його інтересах з використанням наданої їм влади, а саме за не складання відносно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 24.06.2024 о 20 годині 19 хвилин, перебуваючи поряд із службовим поліцейським автомобілем, поблизу будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, протиправно, бажаючи уникнути адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, в особистих інтересах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаючи та усвідомлюючи, що його дії фіксуються за допомогою портативного відеореєстратора, будучи неодноразово попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду, висловлював усно пропозиції надати поліцейському СРПП ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області капралу поліції ОСОБА_7 та інспектору СРПП ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області капітану поліції ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів на загальну суму 7000 гривень, після чого, продовжуючи знаходитись поряд із службовим автомобілем о 20 годині 36 хвилин збільшив свою попередню пропозицію на суму до 5000 гривень кожному працівнику поліції, за не складання ними відносно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За вказаним фактом пропозиції надання неправомірної вигоди службовим особам, а саме працівникам правоохоронного органу, ОСОБА_8 керуючись у своїх діях чинним законодавством України, а саме: Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер діяння ОСОБА_4 , з метою припинення останнім даного кримінального правопорушення, здійснив повідомлення про вчинення кримінального правопорушення на спеціальну телефонну лінію «102».

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дії з використанням наданої їй влади.

В судовому засіданні прокурор повідомив, що за спільної ініціативи сторони захисту та обвинувачення 15.10.2024 укладено угоду про визнання винуватості між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , яка підтримує публічне обвинувачення у кримінальному провадженні, з однієї сторони, та з обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 з другої сторони. Угода укладена у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ..

Відповідно до вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Сторони погодились, що ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 369 КК України, слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки із застосуванням ч. 2 ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Сторони розуміють наслідки ст.ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом (ст. 389-1 КК України).

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода підписувалася у його присутності, згода обвинуваченого на укладення угоди про визнання винуватості була добровільною, а тому просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Сторони розуміють наслідки ст.ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом (ст. 389-1 КК України).

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, дослідивши її зміст та надані суду матеріали, врахувавши думку сторін, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Умови угоди повністю відповідають вимогам ст. 472 КПК України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд не перевіряє фактичні обставини вчинених обвинуваченим правопорушень, так як не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

При призначенні покарання, суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною неможливість виконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а також наслідки укладення й затвердження даної угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України, вид покарання, та інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Судом не встановлено визначених ч. 7 ст. 474 КПК України підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обране з урахуванням особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

На підставі викладеного, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором, та призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 370, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15.10.2024 між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , його захисником ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- флеш-накопичувач із надписом «Goodram» ємністю 32 Гб, на якому маються відео-файли з відеореєстраторів працівників поліції залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1