Справа № 742/751/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/819/24
Категорія - ч. 2 ст. 289 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , (в режимі відеоконференції),

потерпілого - ОСОБА_7 ,

прокурора - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_9 , захисника-адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 та представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 липня 2024 року щодо

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Прилуки, Чернігівської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого: 28 квітня 2021 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст.185, ч. 2 ст. 289, ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 липня 2024 року ОСОБА_11 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст.185, ч. 2 ст. 289, ч.1 ст.309 КК України та призначено йому покарання:

за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

за ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

за ч.2 ст.289 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна;

за ч.1 ст.309 КК України - у виді обмеження волі на строк 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_11 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_11 покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 квітня 2021 року та остаточно призначено ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років без конфіскації майна.

Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_11 про відшкодування майнової шкоди - задоволено. Стягнуто з обвинуваченого на користь ОСОБА_12 - 11331,78 грн.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_11 про відшкодування майнової шкоди - задоволено частково. Стягнуто з обвинуваченого на користь ОСОБА_7 - 29226,65 грн.

Цивільний позов АТ «Укртелеком» в особі Чернігівської філії АТ «Укртелеком» до ОСОБА_11 про відшкодування майнової шкоди - задоволено. Стягнути з обвинуваченого на користь АТ «Укртелеком» ()- 62121,18 грн.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави - 3230 грн. 76коп - процесуальних витрат за проведення експертиз.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду були подані апеляційні скарги в яких:

- прокурор просить змінити вирок суду та виключити з нього обтяжуючу обставину - рецидив злочину. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що вказана обставина не могла бути визнана судом першої інстанції, як така, що обтяжує покарання, оскільки законом, а саме п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, прямо зазначено, що обставиною, яка обтяжує покарання визнається рецидив злочинів, а не кримінальних правопорушень. Вказує, що ОСОБА_11 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2, 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, які враховані під час кваліфікації міри покарання обвинуваченому, як повторність;

- адвокат ОСОБА_10 в поданій апеляційній скарзі просить змінити вирок суду та призначити ОСОБА_11 на підставі ст.. 69 КК України більш м`яке покарання. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції було визнано обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому - щире каяття та активне сприяння у розкритті злочинів, однак при ухваленні оскаржуваного вироку не було мотивовано не застосування положень ст.. 69 КК України, на чому наполягала сторона захисту;

- представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просить змінити вирок суду та збільшити розмір стягнутої з засудженого ОСОБА_11 майнової та моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_7 до 85 000 грн. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що задовольняючи частково цивільний позов потерпілого суд першої інстанції послався на висновок судового експерта, яким визначено вартість викрадених деталей. Вказує, що згідно норм ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Внаслідок викрадення майна ОСОБА_7 було завдано збитків в розмірі витрат, які він змушений зробити для придбання деталей, аналогічним викраденим, а саме йому потрібно понести витрати на суму 77 730 грн. Апелянт також зазначає, що потерпілим у цивільному позові ставилося питання про стягнення на його користь моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, яке залишилося поза увагою суду першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_11 будучи раніше судимим за вчинення тяжкого майнового злочину, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, вчинив повторно злочин проти власності за наступних обставин: 20.08.2021 року, в післяобідній час, точного часу не встановлено, прямуючи на автомобілі марки «Mercedes» моделі «Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , з села Фастівці Ніжинського району Чернігівської області до міста Прилуки Чернігівської області, проїжджаючи повз село Гмирянка Прилуцького району поблизу дороги ОСОБА_11 разом з особою, кримінальне провадження відносно якої закрите, помітили мопед марки «Honda» моделі «Dio» синього кольору, об?єм двигуна 0,49 см3, котрий перебував у власності потерпілої ОСОБА_13 . У послідуючому в останніх виник єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_11 за попередньою змовою з особою, кримінальне провадження відносно якої закрите, умисно, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючита бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди потерпілій ОСОБА_13 , скориставшись тимчасовою відсутністю власника даного майна, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно заволоділи транспортним засобом «Honda» моделі «Dio» синього кольору та помістили його до грузового відділення автомобіля «Mercedes» моделі «Vito». Вартість вказаного мопеду марки «Honda» моделі «Dio» згідно до висновку судово-товарознавчої експертизи N?CE-19/125-21/11284-АВ від20.12.2021 року становить 7195,61 грн. В подальшому ОСОБА_11 разом з особою, кримінальне провадження відносно якої закрите, з місця вчинення злочину зникли, викраденим транспортним засобом розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму - 7195,61 грн.

Крім цього ОСОБА_11 28 вересня 2021 року, у нічний час (точного часу не встановлено) ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з особою, кримінальне провадження відносно якої закрите, умисно, незаконно, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), скориставшись тим, що за їх протиправними діями ніхто не спостерігає, та вони є таємними для оточуючих, прийшли до території будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та шляхом пошкодження замків вхідних дверей, проникли до вказаного господарського приміщення будинку, звідки умисно, таємно, повторно викрали велосипед марки «Ardis» моделі Oslo 29 з рамою 19, вартість якого, згідно до висновку судової-товарознавчої експертизи N? CE-19/125-21/11142-ТВ від 21.12.2021 становить 6324,78 грн., велосипед марки «Profi» моделі Blade 26 вартість якого, згідно висновку судової-товарознавчої експертизи N? CE-19/125-21/11142-ТВ від 21.12.2021 становить 5007,00 грн.

Після чого з місця скоєння злочину ОСОБА_11 разом із особою, кримінальне провадження відносно якої закрите,зникли, розпорядившись викраденим майном у подальшому на власний розсуд,чим завдали потерпілій ОСОБА_14 майнової шкоди на загальну суму 11331,78 грн.

Крім цього ОСОБА_11 14 жовтня 2021 року, в нічний час, точного часу не встановлено, перебуваючи в автомобілі Mersedes-Benz Vito д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору, особа, кримінальне провадження відносно якої закрите, та ОСОБА_11 змовилися про вчинення крадіжки чужого майна. Таким чином, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, за попередньою змовою групи осіб, прибули за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_11 разом з особою, кримінальне провадження відносно якої закрите, таємно проникли всередину вказаного підвального приміщення будинку, шляхом віджиму вхідних дверей, звідки викрали: обертальне коло від причепа 2ПТС-6 (радянського виробництва), вартість якого, відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи N? 5112 від 23.12.2021, становить 7633,33 грн.; ступицю в зборі 2 штук від причепа 2ПТС-6 (радянського виробництва), вартість якої, відповідно до висновку експертасудово-товарознавчої експертизи N? 5112 від 23.12.2021, становить 800 грн.; дишло поворотне в зборі з пальцями від причепа 2ПТС-6 (радянського виробництва), вартість якого, відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи N? 5112 від 23.12.2021, становить 2533,33 грн.; ресору в зборі передньої осі причепа від причепа 2ПТС-6 (радянського виробництва), вартість якої, відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизиN? 5112 від 23.12.2021, становить 1666,67 грн., дві осі зі ступцями від причепа 2ПТС-6 (радянського виробництва), вартість яких, відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи N? 5112 від 23.12.2021, становить 4466,66 грн., латунний радіатор автомобіля ЗІЛ-130, вартість якого, відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи N? 5112 від 23.12.2021, становить 3500 грн.; два компресори від холодильника «Донбас-3», вартість яких, відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи N? 5112 від 23.12.2021, становить 546,66 грн.; брухт чорних металів на загальну вагу 700 кг (труби, швелера, кутники), вартість якого, відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи N? 5112 від 23.12.2021, становить 4480 грн.; брухт саморобних литих злитків свинцю без зазначення маркування загальною вагою 80 кг, вартість якого, відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи N? 633 від 14.02.2022, становить 3600 грн. Після чого останні з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкодина загальну суму - 29226 грн. 65 коп.

Крім цього ОСОБА_11 29 жовтня 2021 року, в нічний час доби, точного часу не встановлено, перебуваючи в м. Ольшана Прилуцького району Чернігівської області, ОСОБА_11 за попередньою змовою із особою, кримінальне провадження відносно якої закрите, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, на АДРЕСА_4 , починаючи 100 м від повороту на дану вулицю зі сторони магазину «Мрія» в м.Ольшана між чотирма прольотами ЛЕП особа, кримінальне провадження відносно якої закрите,спільно із ОСОБА_11 зрізали 155 м кабелю марки ТПП 50х2х0,32, перебуваючого на балансі Чернігівської філії АТ «Укртелеком», вартість якого, відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи N? 5132 від 24.12.2021 становить 2358,56 грн. Після чого, з місця вчинення злочину ОСОБА_11 спільно із особою, кримінальне провадження відносно якої закрите,зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили Чернігівській філії АТ «Укртелеком» матеріальної шкоди на загальну суму - 2358,56 грн.

ОСОБА_11 15 листопада 2021 року, в нічний час доби, точного часу не встановлено, ОСОБА_11 за попередньою змовою із особою, кримінальне провадження відносно якої закрите, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, помітивши провисаючий телефонний кабель в АДРЕСА_5 , за допомогою ножиць по металу перекушували вказаний телефонний кабель, що перебуває на балансі Чернігівської філії АТ«Укртелеком», між прольотами. А саме: вчинили крадіжку кабелю ТПП 30х2х0,4 в кількості 55 метрів, вартість якого, відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи N? 5132 від 24.12.2021 становить 769,11грн., кабелю ТПП 20х2х0,4 в кількості 390 метрів, вартість якого, відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи N? 5132 від 24.12.2021 становить 3652,36 грн., кабелю ТПП 10х2х0,4 в кількості 380 метрів, вартість якого, відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи N? 5132 від 24.12.2021 становить 1803,56 грн. Після чого, з місця вчинення злочину ОСОБА_11 спільно із особою, кримінальне провадження відносно якої закрите,зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили Чернігівській філії АТ «Укртелеком» матеріальної шкоди на загальну суму - 6225,03 грн.

17 лютого 2024 року, приблизно о 11 год. 00 хв., на відкритій ділянці місцевості, де ростуть кущові насадження, по АДРЕСА_5 , ОСОБА_11 знайшов прозорий зіп пакет з порошкоподібною речовиною білогокольору, яку сприймав як особливо небезпечну психотропну речовину «PVP»,підняв її та поклав до лівої кишені штанів, чим незаконно її придбав та реалізував свій злочинний умисел на придбання.

17 лютого 2024 року в період часу з 12:30 по 12:35 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_5 , працівниками поліції вилучено порошкоподібну речовину білого кольору в прозорому зіп пакеті, що поміщена до спеціального пакету N? WAR1165386, котру ОСОБА_11 добровільно видав, що відповідно до висновку експерта за результатами проведеної судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, N? СЕ-19/125-24/2453-НЗПРАП від 28.02.2024, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) у вище вказаній речовині становить 0,3995г. (в перерахунку на PVP основу)

Дану психотропну речовину ОСОБА_11 зберігав для власних потреб без мети збуту.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, пояснення потерпілого та його представника, які просили задовольнити вимоги їх апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Фактичні обставини по справі та правильність кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційних скаргах не оспорюються. Не перевіряються зазначені обставини і колегією суддів виходячи із приписів ст. 404 КПК України.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюється, як і кваліфікація дій обвинуваченого, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Що стосується покарання, призначеного обвинуваченому, то колегія суддів враховує наступне.

Згідно норм ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочини, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Визнавши ОСОБА_11 винним у пред`явленому обвинуваченні і призначивши йому за скоєне покарання в межах закону, суд першої інстанції допустився помилки, пославшись у мотивувальній частині вироку на обтяжуючу покарання обставину - рецидив злочину, про що правомірно наголошується прокурором в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч.1 ст. 32 КК України, повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього кодексу.

Пунктом 1 примітки до ст. 185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 КК України зазначено, що повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь - яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Статтею 34 КК України встановлено, що рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.

Поряд з цим, відповідно до роз`яснень п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 червня 2010 року "Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність, рецидив злочинів та їх правові наслідки", якщо повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК України, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом ч.4 ст. 67 КК України, як повторність, так і рецидив злочину не можна ще раз враховувати при призначенні покарання, як обставину, що обтяжує покарання.

Вказаних вимог суд першої інстанції належним чином не дотримався і помилково послався у вироку на обтяжуючу покарання ОСОБА_11 обставину - рецидив злочину, оскільки обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2, 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України і під час кваліфікації дій обвинуваченого його попередня судимість за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України врахована, як повторність.

В зв`язку з чим, обтяжуюча покарання ОСОБА_11 обставина - рецидив злочину, підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку, а сам вирок в цій частині - зміні, відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 409 КПК України.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_11 виду та міри покарання, суд правильно врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та їх обставини, дані про особу обвинуваченого, який щиро покаявся, молодий віком, не одружений, має постійне місце проживання, за яким посередньо характеризується, перебуває на обліку Прилуцького МРВ з питань пробації, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, поведінку обвинуваченого після кримінальних правопорушень..

Взяв до уваги обставини, які, зокрема, пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Апеляційні доводи сторони захисту про суворість призначеного покарання, за вчинення інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, та пов`язане з цим апеляційне прохання, на думку колегії суддів - є безпідставними і судом першої інстанції вони були в повному обсязі враховані при призначенні покарання, про що свідчить зміст відомостей та висновків суду, наведених ним у мотивувальній частині вироку.

Переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність рішення суду першої інстанцій, умотивованість його висновків з питання правильності призначеного обвинуваченому покарання та справедливості обраного йому заходу примусу, апелянтами не наведено.

Таким чином, на думку колегії суддів, призначене судом першої інстанції покарання у такий спосіб, як це зазначено у вироку, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки за своїм видом і розміром є справедливим, через що підстав для зміни вироку за доводами сторони захисту про зайву суворість покарання, колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_7 частково знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду з огляду на наступне.

Згідно ч. 1, 5 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до статей 1166 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до статті 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду, у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про цивільний позов.

Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В порушення зазначених вимог закону, суд першої інстанції при ухваленні вироку не розглянув доводи цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 в частині спричинення йому моральної шкоди, а також належним чином не перевірив розмір заявленої потерпілим матеріальної шкоди, пославшись в цій частині лише на висновок експерта, хоча в апеляційній скарзі представник потерпілого наводить доводи щодо необхідності понесення потерпілим значно більших витрат для відновлення втраченого майна, чим допустив неповноту судового розгляду, що позбавляє апеляційний суд можливості перевірити висновки суду першої інстанції та є підставою для направлення справи в цій частині на новий судовий розгляд.

Разом з тим, порушенні вимог п.3, 4 ч.5 ст.12 ЦПК України, суд першої інстанції не роз`яснив позивачам їхнє процесуальне право на зміну або уточнення позовних вимог, наслідки невчинення таких процесуальних дій, не сприяв позивачу в реалізації ними можливості збирання необхідних доказів.

Враховуючи порушення норм процесуального права судом першої інстанції, що є безумовною підставою для скасування судового рішення у частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 , та необхідності перевірки доводів заявлених в апеляційній скарзі щодо розміру матеріальної шкоди та з огляду на найменування цивільного позову потерпілого про стягнення майнової та моральної шкоди та перевірки апеляційних доводів щодо не вирішення цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди, апеляційний суд позбавлений можливості постановити власне рішення про задоволення цивільних позовів.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно з приписами п.1 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника потерпілого ОСОБА_7 в частині вирішення цивільного позову підлягає частковому задоволенню, вирок суду першої інстанції в цій частині скасуванню у зв`язку з грубим порушенням норм процесуального права при його розгляді з призначенням нового судового розгляду цивільного позовк у тому ж суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 липня 2024 року щодо ОСОБА_11 - в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_7 - скасувати, та призначити в цій частині новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Цей же вирок змінити - виключити з мотивувальної частини вироку обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_11 - рецидив злочину.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Згідно ч. 4 ст. 532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - у той же строк із дня вручення йому копії вироку.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4