Справа № 496/545/24
Провадження № 1-в/496/176/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника відділу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка Одеської області, подання начальника Одеського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 , про приведення вироку у відповідність до вимог закону у частині вирішення питання про звільнення від призначеного судом покарання у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 16.05.2024 року Біляївським районним судом Одеської області за ч. 2 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 роки,-

В С Т А Н О В И В:

Вироком Балтського районного суду Одеської області від 16.05.2024 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України останнього звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік та відповідно до ст. 76 КК України на нього покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Начальник Одеського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_7 звернулася до суду із поданням, в якому просить звільнити ОСОБА_5 від призначеного судом покарання за вироком Балтського районного суду Одеської області від 16.05.2024 року.

При цьому посилається на те, що на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 року та не має зворотної дії в часі, відбулась декриміналізація вчиненого засудженим діяння.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні подання підтримав.

Представник Одеського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області в судовому засіданні подання підтримала, просила задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечував.

Приймаючи до уваги заяву представника органу пробації, думку прокурора, засудженого, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вказане вище подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, 09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX.

Пунктом 3 цього Закону стаття 51 КУпАП викладена в новій редакції, відповідно до якої відповідальність за ч. 1 ст. 51 КУпАП за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; відповідальність за ч. 2 ст. 51 КУпАП за дії, передбачені частиною першою цієї статті настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу визначено, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

01.01.2023 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2023 року в сумі 2684 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2023 році складала 1342 грн (3028 грн 50%).

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 у 2023 році на час, до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_5 діяння, крадіжка чужого майна вважалася дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 2684 грн. Якщо вартість викраденого майна перевищувала 2684грн, то наставала кримінальна відповідальність.

Отже, таємне викрадення чужого майна вартістю до 1582 грн на час, до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_5 діяння, кваліфікувалися за ч. 1 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а таємне викрадення чужого майна вартістю понад 2684 грн за ч. 1 ст. 185 КК України (крадіжка), а за наявності кваліфікуючих ознак (наприклад вчинення повторно, в умовах воєнного стану) за відповідною частиною статті 185 КК України, а саме за ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначення її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у час лише і тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що подання слід задовольнити та звільнити ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Біляївського районного суду Одеської області від 16.05.2024 року.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537-539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Одеського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 про звільнення від покарання ОСОБА_5 - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 16.05.2024 року Біляївським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України звільнити від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, в зв`язку із тим, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Повний текст ухвали виготовлено 05.11.2024 року.

Суддя ОСОБА_1