УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 Справа №607/12277/23 Провадження №1-в/607/254/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

під час розгляду у судовому засіданні в залі суду клопотання (подання) начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного судом покарання,

з участю: прокурора ОСОБА_5 , представника органу пробації ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_7 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням (поданням) про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного судом покарання.

Подане клопотання вмотивоване тим, що за час перебування на обліку Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_4 зарекомендував себе негативно, оскільки протягом іспитового строку допустив неодноразові вчинення адміністративних правопорушень. Таким чином, ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, не бажає стати на шлях виправлення. За таких обставин начальник органу пробації вважає, що є всі правові підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного судом покарання.

В судовому засіданні представник органу пробації подання підтримала, просила задовольнити виходячи із мотивів наведених у ньому.

Прокурор в судовому засіданні заперечила щодо задоволення подання органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак судом було вжито необхідних заходів для забезпечення його участі у судовому розгляді. Приймаючи до уваги вимоги ч. 5 ст. 539 КПК України, суд вважає можливим провести судовий розгляд за відсутності вказаної особи.

Суд, розглянувши подання, заслухавши представника органу пробації, думку прокурора, ознайомившись з матеріалами клопотання та особовою справою № 258/ЗВП/2023 р., приходить до наступного висновку.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.11.2023 справа № 607/12277/23 ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з обов`язками, встановленими відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Вказаний вирок від 01.11.2023 стосовно засудженого ОСОБА_4 надійшов на виконання Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області 11.12.2023.

Тернопільським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області було направлено виклик засудженому та 15.12.2023 ОСОБА_4 з`явився до органу пробації, де його ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, про що свідчить підписка, відібрана від засудженого. Відповідно до даної підписки підобліковому були роз`яснені обов`язки, покладені на нього судом. ОСОБА_4 попереджений про те, що у разі ухиляння від виконання покладених на нього судом обов`язків, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення, звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасоване судом, і він буде направлений для відбування призначеного покарання на підставі ст.78 КК України. У цей день від засудженого було відібрано пояснення, встановлено анкетні дані та винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, відповідно до якої ОСОБА_4 зобов`язаний з`являтися до ТРВ з ПП для реєстрації у 1 та 3 середу кожного місяця.

Як вбачається з клопотання, підобліковий ОСОБА_4 зарекомендував себе з негативної сторони, оскільки неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративних стягнень.

Згідно повідомлення від 12.09.2024 стосовно ОСОБА_4 , орган пробації просить суд при вирішенні клопотання врахувати те, що Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 року - ст.51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч.2 ст.51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Ця сума в 2024 році становить 3028 грн., оскільки пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, з 09.08.2024 року дрібною крадіжкою вважається адміністративне правопорушення, якщо вартість викраденого майна становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто до 3028,00 грн. Сума викраденого майна інкримінованого ОСОБА_4 складає 983, 54 грн.

Отже, враховуючи, що вартість викраденого майна, за яким засуджений ОСОБА_4 є меншою 2 неоподатковуваних мінімумів, який за нормами кримінального законодавства для кваліфікації злочинів встановлюється виходячи з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги - 3028 гривень, засуджений підпадає під дію Закону України № 3886-IX, яким фактично декриміналізовано його кримінальну відповідальність.

Питання щодо звільнення від кримінальної відповідальності з цих підстав органом пробації ініційоване на підставі клопотання від 04.09.2024 (607/12277/23 провадження № 1-в/607/311/2024).

Згідно відомостей щодо характеризуючих даних засудженого ОСОБА_4 останній характеризується позитивно, скарг не надходило та громадський порядок не порушує. ОСОБА_4 в період дії іспитового строку до кримінальної відповідальності не притягувався.

Згідно ч. 3 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Як встановлено судом в ході розгляду клопотання, під час іспитового строку, який був визначений ОСОБА_4 вироком суду засуджений виконував покладений на нього обов`язок щодо періодичної явки на реєстрацію. Окрім цього, допущені порушення ПДР України, не містять ознак систематичності. До кримінальної відповідальності у зазначений період засуджений не притягувався, характеризується позитивно. Враховуючи вищевикладене, міркування представника органу пробації та доводи викладені у клопотанні, думку прокурора, яка заперечила щодо задоволення клопотання, вивчивши матеріали особової справи № 258/ЗВП/2023 р., суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 Кримінального кодексу України, ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного судом покарання відмовити.

Повернути Тернопільському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області особову справу № 258/ЗВП/2023 р. відносно ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1