Справа № 756/4202/24
Номер провадження № 1-кп/756/1169/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності в кримінальному провадженні, яке внесене 05.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Мукачево, Закарпатської області, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

обвинуваченого у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

04 квітня 2024 року до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт, затверджений 25.02.2024 у кримінальному провадженні, яке внесене 05.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025, у відношенні ОСОБА_5 , за обвинуваченням у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Як свідчить обвинувальний акт, органом досудового розслідування встановлено, що 05.02.2024 близько о 15:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік станції метро «Мінська» КП «Київський метрополітен» побачив на асфальті, пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком в середині якого містилась кристалоподібна речовина світло-синього кольору - психотропна речовина - PVP. ОСОБА_5 , маючи умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для особистого вживання без мети збуту та реалізуючи його, підняв вказаний полімерний пакет, помістив до пачки з під цигарок, яку в свою чергу поклав до правої зовнішньої кишені куртки, у яку був одягнений на той час, чим незаконно придбав та розпочав зберігати при собі для особистого вживання без мети збуту психотропну речовину.

Того ж дня ОСОБА_5 , близько о 15:20 год., у вестибюлі станції метро «Мінська» КП «Київський метрополітен» був зупинений працівником поліції та на запитання щодо наявності предметів та речей, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що в правій зовнішній кишені куртки, у яку на той час він був одягнений, знаходиться психотропна речовина - PVP, яку він придбав та зберігав за вищевикладених обставин при собі для особистого вживання без мети збуту

Після того, ОСОБА_5 був затриманий в порядку статті 298-2 КПК України та у присутності двох понятих, в ході особистого обшуку, у останнього було виявлено та вилучено з правої зовнішньої кишені куртки, у яку на той час він був одягнений, пачку з цигарок в якій знаходився пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком в середині якого містилась кристалоподібна речовина світло-синього кольору, а саме психотропна речовина - PVP.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у вилученій 05.02.2024 у ОСОБА_5 на станції метро «Мінська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві та наданій на дослідження кристалоподібній речовині світло-синього кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP у речовині становить 0,285 г.

Тож, дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування було кваліфіковано за ч.1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого та просив звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 309 КК України, на підставі ч.4 ст. 309 КК України, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов лікування, що підтверджується випискою КНП «КМНКЛ «Соціотерапія»» від 01.03.2024 із медичної карти стаціонарного хворого 1385/1394.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання захисника, як і викладені на його обґрунтування відомості, просив клопотання задовольнити, оскільки він дійсно пройшов лікування в КНП «КМНКЛ «Соціотерапія»» в період з 19.02.2024 по 01.03.2024.

Прокурор ОСОБА_4 проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 щодо закриття кримінального провадження з підстав передбачених ч.4 ст. 309 КК України, не заперечувала. На її думку, кримінальне провадження, з зазначених захисником та обвинуваченим підстав, може бути закрито.

Вислухавши клопотання захисника, думку прокурора та обвинуваченого, дослідивши надані сторонами матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 85 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно зі ч.1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальний правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 КПК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У ст.1 Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними" від 15.02.1995 №62/95-ВР визначено наступні поняття: наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною; особа, хвора на наркоманію - особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз "наркоманія"; добровільне лікування - лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника.

Згідно із роз`ясненнями, наданими судам у пунктах 23 та 24 Постанови пленуму Верховного суду України №4 від 26.04.2002р. "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів" вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.309 КК України, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. За змістом норми, передбаченої ч.4 ст.309 КК України, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.

У пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" Пленум Верховного Суду України роз`яснив судам, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України за наявності обставин, передбачених цією нормою закону, для суду є обов`язковим.

При цьому суд враховує висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 29.11.2021 року (справа № 357/11205/19 провадження № 51-2776 кмо 21), згідно якого добровільним в контексті ч. 4 ст. 309 КК слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою, або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. Для застосування цієї норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію у такої особи може бути встановлено вперше.

Таким чином, суд відповідно до положень кримінального закону, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.309 КК України, повинен з`ясувати: 1) чи вчинила особа злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України; 2) чи звернулася особа до лікувального закладу добровільно, а не вимушено, тобто чи ставила вона за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин; 3) чи розпочала лікування.

Так, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у повному обсязі беззастережно визнав і щиро покаявся у вчиненому, усвідомивши протиправність своїх дій.

Відповідно до дослідженої в судовому засіданні, в межах заявленого стороною захисту клопотання, виписки із медичної карти хворого Комунального некомерційного підприємства «Київської міської наркологічної клінічної лікарні «СОЦІОТЕРАПІЯ», вбачається, що ОСОБА_5 за самозверненням перебував на амбулаторному лікуванні з 19 лютого 2024 року по 01 березня 2024 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади, внаслідок поєднаного вживання інших стимуляторів, включаючи кофеїн. Синдром залежності.

Між тим в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений правильно розуміє і не оспорює формулювання оголошеного обвинувачення, характер висунутого обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст.309 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченого, а відтак діяння, яке поставлено останньому у провину, дійсно мало місце, і воно отримало правильну кримінально-правову оцінку.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.309 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов курс лікування від наркотичної залежності, а тому на переконання суду є всі правові підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України.

Слід також узяти до уваги, що судом не встановлено обставин, які би унеможливлювали застосування до ОСОБА_5 положень статей 44, ч.4 ст.309 КК України та звільнення останнього від кримінальної відповідальності з обставин наведених у клопотанні.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_7 відповідає положенням ст. 44, ч.4 ст. 309 КК України, а тому підлягає задоволенню. З цих підстав обвинувачений ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження у його відношенні, закриттю.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати, які складаються з витрат на проведення судово-медичної експертизи № СЕ-19/111-24/7619-НЗПРАП від 07.02.2024 у сумі 3029 грн. 12 коп, підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, масою 0.285 г., поміщена до полімерного пакету, що зберігається в камері схову УП в метрополітені ГУНП у м. Києві, квитанція №003041, підлягає знищенню.

Керуючись статтями 7, 100, 124-126, 127-129, 284, 314-315, 369-372, 376, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_8 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження у його відношенні закрити на підставі ч.4 ст. 309 КК України.

Процесуальні витрати, які складаються з витрат на проведення судово-медичної експертизи № СЕ-19/111-24/7619-НЗПРАП від 07.02.2024 у сумі 3029 грн. 12 коп., стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази: особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP масою 0.285 г, поміщена до полімерного пакету, що зберігається в камері схову УП в метрополітені ГУНП у м. Києві, квитанція №003041 - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1