Справа № 550/1257/24
Провадження №1-кп/550/119/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Чутове Полтавської області кримінальне провадження № 0000401 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки селища Чутове Полтавської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, заміжньої, непрацюючої, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

21.06.2024, близько 17 години 52 хвилини, ОСОБА_4 керуючи автомобілем «SKODA FABIA» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в світлий час доби, без опадів, по асфальтобетонному покриттю, рухалася автодорогоюпо вул. Незалежності в селищі Чутове Полтавської області в напрямку автодороги «Київ-Харків-Довжанський».

Під час руху у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, на перехресті при виїзді на головну дорогу «Київ-Харків-Довжанський» (вул. Полтавський Шлях, селище Чутове) ОСОБА_4 , порушуючи вимоги п. 16.11 та 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України: «16.11. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрестя проїзної частини по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху; 2.1 розділу 33 дорожній знак «Дати дорогу». Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі» не надала перевагу в русі водію мотоцикла «HYOSUNG GT 250R», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , який рухався автодорогою «Київ-Харків-Довжанський» у напрямку м. Харків, в результаті чого відбулося зіткнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи № 929 від 26.09.2024 у ОСОБА_5 встановлено тілесні ушкодження у вигляді: відкритих переломів нижньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням та закритого крайового перелому кубовидної кістки та голівки і основ четвертої плеснової кістки лівої стопи, які утворилися від дії тупих предметів та кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Згідно з висновком експерта інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/117-24/14153-ІТ від 26.08.2024 в заданій дорожній обстановці водій автомобіля «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 мала технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання п.п. 16.11 та 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху, для чого у неї не було будь-яких перешкод технічного характеру.

В заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 16.11 та 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми умисними діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторін кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнала повністю, підтвердивши обставини, а саме час, місце та спосіб вчинення нею інкримінованого кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті, які відповідають дійсності. При цьому вказала, що дійсно, 21.06.2024, близько 17 години 52 хвилини, вона, керуючи автомобілем «SKODA FABIA» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в світлий час доби, без опадів, по асфальтобетонному покриттю, рухалася автодорогою по вул. Незалежності в селищі Чутове Полтавської області в напрямку автодороги «Київ-Харків-Довжанський».

Під час руху у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, на перехресті при виїзді на головну дорогу «Київ-Харків-Довжанський» (вул. Полтавський Шлях, селище Чутове), порушуючи вимоги п. 16.11 та 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України, не надала перевагу в русі водію мотоцикла «HYOSUNG GT 250R», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , який рухався автодорогою «Київ-Харків-Довжанський» у напрямку м. Харків, в результаті чого відбулося зіткнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

Обвинувачена ОСОБА_4 вказала, що вона щиро кається у вчиненому, та просила суворо її не карати.

Прокурор зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміноване кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченою, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Представник потерпілого заперечив, щодо наявності пом`якшуючих покарання обвинуваченої обставин, зокрема, зазначив про відсутність щирого каяття та просив застосувати максимальний штраф, передбачений санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, у розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України визнала повністю, не заперечувала фактичні обставини кримінального правопорушення, правильно розуміє та усвідомлює зміст обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується, а також те, що обставини кримінального правопорушення щодо обвинувачення ОСОБА_4 за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху учасниками судового провадження не оспорюються, після роз`яснення обвинуваченій та іншим учасникам кримінального провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України судовий розгляд кримінального провадження був обмежений допитом обвинуваченої, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, з визнанням недоцільності дослідження інших доказів, що стосуються обвинувачення.

Суд пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченої та не знайшов підстави вважати, що остання себе обмовляє або в інший спосіб викривлює визнані нею у судовому засіданні обставини.

З огляду на викладене, суд, допитавши обвинувачену, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Враховуючи повне визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, її щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, прокурор просив призначити обвинуваченій покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в перерахунку становить 51000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд враховує визнання обвинуваченою своєї вини, її щире каяття, вчинення кримінального правопорушення жінкою в стані вагітності.

Згідно зі ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен враховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального проступку.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Отже, обираючи вид покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є не тяжким правопорушенням, наслідки його вчинення, бере до уваги відомості про особу обвинуваченої, яка щиро розкаялася у вчиненому, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується позитивно. З огляду на викладене, виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства можливе.

Враховуючи викладене, загальні засади призначення покарання - законність, справедливість, обґрунтованість та індивідуалізацію, враховуючи вимоги ст. 65 КК України, зокрема те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, беручи до уваги повне визнання обвинуваченою своєї винуватості як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні, її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, дані про особу обвинуваченої, її позитивну характеристику, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в перерахунку становить 51 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Виходячи з того, що у справі були понесені витрати на проведення судової інженерно-трасологічної експертизи у розмірі 1 514,56 грн, то відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України ці витрати слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 в дохід держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України необхідно скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 01.07.2024.

Керуючись положенням ст. 100 КПК України речові докази у вигляді автомобіля «SKODA FABIA» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , мотоцикл «HYOSUNG GT 250R» жовтого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , суд вважає за необхідне повернути власникам, оптичний диск CD-R з відеозаписами формату «МР4» на яких зафіксовано момент ДТП, залишити у матеріалах кримінального провадження, медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_5 повернути медичному закладу КП «1-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради».

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 50, 65, 66, 67, ч. 1 ст. 286 КК України, ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 349, 369-371, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покаранняу виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в перерахунку становить 51 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення судової інженерно-трасологічної експертизи у розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 56 коп.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 01 липня 2024 року арешт вилучених в ході огляду місця події 21.06.2024 речових доказів, а саме: автомобіля «SKODA FABIA» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , мотоцикла «HYOSUNG GT 250R» жовтого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Після набрання вироком законної сили, речові докази:

- автомобіль «SKODA FABIA» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути власнику;

- мотоцикл «HYOSUNG GT 250R» жовтого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернути власнику;

- оптичний диск CD-R з відеозаписами формату «МР4», на яких зафіксовано момент ДТП, залишити у матеріалах кримінального провадження;

- медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_5 повернути до медичного закладу КП «1-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради».

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Надруковано в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1