УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000778 від 20.12.2012, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.190, ч.3 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання слідчої, слідчий управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000778 від 20.12.2012, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.190, ч. 3 ст. 190 КК України.

У ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що 04.04.2001 маючи скрутне фінансове становище, потерпіла ОСОБА_5 звернулась за позикою у розмірі 4000 доларів США до ОСОБА_6 , контакти якого знайшла в оголошені про видачу позики під заставу в газеті. Під час телефонної розмови ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 , що позики видаються лише під заставу нерухомого майна, через велику потребу грошей на лікування тяжко хворого сина, потерпіла погодилась. У той же день до ОСОБА_5 приїхав ОСОБА_6 , який оглянув земельну ділянку та будинок, окрім того, попросив домову книгу та технічний паспорт. В подальшому, у приміщенні нотаріальної контори, ОСОБА_6 ввівши в оману потерпілу ОСОБА_5 укласти дарчу 2/5 будинку АДРЕСА_1 на ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на зволодіння будинку потерпілої, продовжив вводити останню в оману, пояснюючи, що договір дарчої носить формальний характер і служить забезпеченням повернення боргу та процентів за користування кредитом, також, договір укладається на ім`я ОСОБА_7 , оскільки він фактично дає в борг ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 4000 доларів США. У цей же день, будучи веденою в оману та не усвідомлюючи настання юридичних наслідків своїх дій, ОСОБА_5 передала ОСОБА_6 договір дарування разом з правовстановлюючими документами на будинок. Протягом усього часу потерпіла ОСОБА_5 щомісяця сплачувала борг, таким чином, потерпіла виплатила ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 5800 доларів США разом із процентами. Однак продаж ОСОБА_9 , 31.01.2003 державні виконавці (на підставі дарчої ) примусово виселили ОСОБА_5 з 2/5 частин будинку АДРЕСА_1 (Жовтневий районний суд) від 14.02.2002 право власності на 2/5 будинку АДРЕСА_1 було визнано за ОСОБА_9 , у зв`язку з чим ОСОБА_5 було завдано матеріальної шкоди у великих розмірах.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, станом на 11.07.2017 наявні обтяження на 2/5 частини будинку АДРЕСА_1 , за реєстраційними номерами обтяжень:

- 8308940,зареєстрований 18.12.2008 на підставі постанови слідчого СУ ГУМВС України в Одеській області про накладення арешту на 2/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами від 15.12.2008 ;

- 8318488, зареєстрований 22.12.2008 на підставі постанови слідчого СУ ГУМВС України в Одеській області про накладення арешту на 2/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами;

- 8374153, зареєстрований 16.01.2009 на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси, від 12.02.2003;

- 8839101, зареєстрований 26.06.2009 на підставі постано старшого слідчого ОВС ГСУ МВС України про заборону відчуження 2/5 частин будинку;

- 11264677, зареєстрований 07.06.2011 на підставі постанови слідчого ОВС ГСУ МВС України від 31.05.2011.

Однак, 11.07.2017 держаним реєстратором Єреміївської сільської ради ОСОБА_10 , всупереч існуючим обтяженням та неможливості у зв`язку з цим проведення на законних підставах будь-яких реєстраційних дій з вказаним об`єктом нерухомості, на підставі заяви ОСОБА_9 та наданим ним акту про знищення об`єкту нерухомого майна, виданого ФОП « ОСОБА_11 » було припинено право власності ОСОБА_9 на 2/5 частини будинку АДРЕСА_1 .

Наступного дня, тобто 12.07.2017, цим же державним реєстратором Єреміївської сільської ради ОСОБА_10 на підставі підробленого технічного паспорту складеного ТОВ «Технік Проект», зареєстровано «новий» об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , який у рівних частинах належить ОСОБА_12 та ОСОБА_7 .

У подальшому, останні на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу 21.07.2017 продали зазначений будинок ОСОБА_13 .

Допитаний свідок ОСОБА_14 , показав, що він є власником 3/5 частини домоволодіння АДРЕСА_1 . Зазначений будинок являє собою одноповерхову будівлю із горищем під дахом, власники 2/5 і 3/5 частин мають суміжні стіни та спільний дах. Крім того, ніякого знищення 2/5 частин вищезазначеного будинку взагалі не відбувалось, оскільки в разі знищення або реконструкції було б пошкоджено його частину будинку.

Допитана в якості свідка ОСОБА_15 , яка проживає разом з ОСОБА_14 підтвердила покази останнього та заявляла, що ніякого знищення 2/5 частини даного будинку взагалі не відбувалось та додала до протоколу допиту фото будинку АДРЕСА_1 , зроблені за декілька годин перед проведенням допиту.

Згідно відомостей наданих Київською районною адміністрацією ОМР рішення про присвоєння поштової адреси: АДРЕСА_2 не виносилося.

У зв`язку з цим, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що припинення права власності на 2/5 частини будинку АДРЕСА_1 та реєстрація об`єкту нерухомого майна, а саме будинку АДРЕСА_2 проведено на підставі підроблених документів, оскільки фактично за вказаними адресами знищення об`єкту нерухомого майна та будівництво на його місці нового не проводилося.

Так, на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.07.2018 слідчим за участю спеціаліста проведено огляд будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Під час огляду установлено, що зазначений будинок відповідає технічним характеристикам будинку АДРЕСА_1 на який у кримінальному проваджені накладено арешт. Одночасно з цим, у ході огляду виявлено та вилучено документацію, зокрема квитанції, розрахункові документи щодо сплати комунальних послуг у будинку АДРЕСА_1 , що виписані на ім`я ОСОБА_9 .

Крім того, 03.11.2023, слідчим призначено оціночно-будівельну експертизу, яку доручено експерту ОСОБА_16 .

У подальшому, за клопотанням експерта, 06.02.2024, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси, за участю судового експерта ОСОБА_16 , проведено огляд будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи №1034/2024 від 27.03.2024 - дослідивши надану правовстановлюючу документацію можливо зробити цілком обґрунтований висновок, що об`єкт нерухомості, 2/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданому третьою Одеською державною нотаріальною конторою 06.04.1993, зареєстрованому в реєстрі за №5-2641 та зареєстрованому в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості в книзі № 139, на сторінці № 139 за № 14671 та об`єкт нерухомості, 2/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , які були зареєстровані за ОСОБА_17 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Одеси № 2-587/2002 від 14.02.2002 є ідентичними за своїми характеристиками (місцем розташування, адресою, складом будівель та споруд на земельній ділянці, загальною та житловою площею будинку, загальною площею земельної ділянки).

В правовстановлюючій документації є відмінність щодо кількості споруд та показнику фізичного зносу складових частин об`єкту. Порівнюючи технічну документацію (виконану станом на 03.04.2001р. та 17.07.2008р.) є відмінність щодо показників: загальної площі об`єкту. Загальна площа зафіксована в документі станом на 17.07.2008р. збільшена на 0,4 м2 за рахунок демонтування печі в приміщенні 1-3; складу споруд. Характеристики збігаються щодо № 2,3,5,6,8,9,II, III. Встановити місце розташування замощення 1 на плані земельної ділянки від 03.04.2001 не вбачається можливим. Встановити місцерозташування IV цистерни на плані земельної ділянки від 17.07.2008 не вбачається можливим; показнику фізичного зносу складових частин. Зафіксований фізичний знос літ. «А», ОСОБА_18 та ОСОБА_19 залишився без змін. Фізичний знос літ. ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 збільшився на 5-10%. Сукупний фізичний знос споруд зменшився.

За результатами натурного обстеження та дослідження наданої документації встановлено, що: 2/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , які були зареєстровані за ОСОБА_17 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Одеси № 2-587/2002 від 14.02.2002 та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер: НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , у праві власності на який була зареєстрована 12.07.2017 за ОСОБА_7 (номер запису про право власності: НОМЕР_2 ) та інша у праві власності на який була зареєстрована 12.07.2017 за ОСОБА_12 (номер запису про право власності: 21365584) є ідентичними за своїми характеристиками, місцем розташування та іншими ознаками, тобто є одним й тим самим об`єктом нерухомого майна.

До відмінностей, які наявні в дослідженій документації можна віднести: розбіжність лінійних розмірах та місце розташуванні господарських будівель літ. «Л», літ. «М» та нумерацію господарських споруд.

За результатами натурного обстеження та дослідженням наданої документації встановлено, що: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер: НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_2 , у праві власності на який зареєстровано 21.07.2017 за ОСОБА_13 (номер запису про право власності: НОМЕР_3 ) та інша у праві власності на який зареєстровано 21.07.2017 за ОСОБА_13 (номер запису про право власності 21506148), та 2/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданому третьою Одеською державною нотаріальною конторою 06.04.1993, зареєстрованому в реєстрі за №5-2641 та зареєстрованому в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості в книзі АДРЕСА_3 є ідентичними за своїми характеристиками (місцем розташування, складом будівель та споруд на земельній ділянці, лінійними розмірами та площею приміщень). До відмінностей можна віднести адресу та нумерацію господарських споруд. За результатами дослідження наданої документації встановлено, що: житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) за адресою: АДРЕСА_2 , у праві власності на який зареєстровано 21.07.2017 за ОСОБА_13 (номер запису про право власності: НОМЕР_3 та інша у праві власності на який зареєстровано 21.07.2017 за ОСОБА_13 (номер запису про право власності: 21506148), відповідає технічному паспорту, виданому 12.07.2017 ТОВ «Технік Проект» замовникам ОСОБА_12 та ОСОБА_7 . Є окремі відмінності в наданій документації, які на думку експерта не впливають визначення спів падіння об`єктів дослідження.

До відмінностей відноситься: площа приміщення 2-1. При цьому вказані лінійні розміри та конфігурація приміщення співпадає; відсутність віконного прорізу в технічному паспорті виконаному на замовлення ОСОБА_13 . Фактично зазначений віконний проріз відсутній; площа прилеглої земельної ділянки не співпадає на 1 м2.

Встановити чи відповідають станом на момент виконання експертизи фактичні та технічні характеристики житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) за адресою: АДРЕСА_2 інформації, зазначеній в технічному паспорті, виготовленому Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 16.12.1992 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , не вбачається можливим.

З урахуванням сукупності отриманих у ході досудового розслідування відомостей установлено, що будинок АДРЕСА_1 не зносився та на його місці забудови іншого будинку не проводилося, а також рішення про присвоєння поштової адреси цьому будинку за АДРЕСА_2 відповідними державними органами не приймалося.

Таким чином підставою накладення арешту у відповідності до ст. 170 КПК України є те, що будинок АДРЕСА_4 фактично є одним і тим самим об`єктом нерухомості щодо якого здійснені дії з шахрайського заволодіння ним, а в послідуючому дії пов`язані з незаконною державною реєстрацією права власності на нього за іншою адресою з метою отримання можливості розпорядження ним в обхід існуючих обтяжень (арешту майна).

Постановою слідчої від 15.08.2024 будинок 61А/1 по АДРЕСА_5 (реєстраційний номер 101), визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідча звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що з метою запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, виникла необхідність в арешті майна в порядку, передбаченому ст.170 Кримінально процесуального кодексу України.

Слідча надала до суду заяву в якій клопотання підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в ньому, у зв`язку із завантаженістю провести судовий розгляд у її відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчим суддею, з метою забезпечення арешту було прийнято рішення про задоволення клопотання слідчої про розгляд клопотання про арешт майна без участі власника.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими слідча обґрунтовує його задоволення, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчої підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до матеріалів наданих з клопотанням будинок 61А/1 по АДРЕСА_5 (реєстраційний номер 101), визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000778 від 20.12.2012, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.190, ч.3 ст.190 КК України.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що будинок АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 101), є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження такого майна, беручи до уваги правове обґрунтування, клопотання слідчої підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Таким чином, повністю доведена необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.93, 100, 131, 132, 170-175, 309, 369 372, 392 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000778 від 20.12.2012, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.190, ч.3 ст.190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 101), власником якого є ОСОБА_13 .

Заборонити будь-яким юридичним та фізичним особам розпоряджатися, відчужувати та здійснювати будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (в тому числі поділу, об`єднання, виділу частки).

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1