Справа № 202/3953/23
Провадження № 1-кс/202/5831/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

29 серпня 2024 року місто Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має вищу освіту, є одруженим, має двох дітей 2009 та 2013 року народження, працює керівником служби охорони ТОВ «Медхауз СВІС ГМБХ», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся у кримінальному провадженні №0000452 від 07.12.2022 року з вищевказаним клопотанням, в якому зазначає, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000452 від 07.12.2022 року, за фактом вчинення організованою групою у невстановлений період часу, але не пізніше 23.12.2019 та до 03.11.2022 закінченого замаху на шахрайське заволодіння майном ТОВ «ВАЛКОМ АГРОПЛЮС» у особливо великому розмірі, а саме грошовими коштами у розмірі 3 890 000,00 грн., а також підроблення договору поруки між ОСОБА_6 (позикодавець), ОСОБА_4 (позичальник) та ОСОБА_7 як директором ТОВ «ВАЛКОМ АГРОПЛЮС» від 06.01.2017, а також підроблення рішення Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» від 04 травня 2017 року по справі № 04/05/2017.

06 серпня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України.

На думку прокурора, вчинення ОСОБА_4 вказаних кримінальних правопорушень підтверджуються: протоколом допиту представника потерпілого від 23.07.2024, протоколами оглядів речей і документів від 19.03.2024, висновком експерта № СЕ-19/104-24/12967-ПЧ від 27.03.2024, висновком експерта №СЕ-19/104-24/3930-ПЧ від 30.01.2024.

Прокурор вважає наявними ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілих, експертів, інших підозрюваних, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, може виїхати за кордон або на тимчасово окуповану територію, на цей час триває збір доказів , йому відомі дані свідків.

Отже, посилаючись на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, прокурор просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити йому заставу в розмірі 1300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор своє клопотання підтримав.

Підозрюваний та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували, вважали, що підозра є необґрунтованою, а ризики, на які посилається прокурор, недоведеними. Зазначили, що йому не було відомо, що він є підозрюваним, від органу досудового розслідування не переховувався, знаходився на відпочинку. Тому просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора або застосувати запобіжний захід, непов`язаний із триманням під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000452 від 07.12.2022 року.

В цьому кримінальному провадженні 06 серпня 2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України.

22 серпня 2024 року ОСОБА_4 оголошено в державний розшук.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 22 серпня 2024 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

28 серпня 2024 року ОСОБА_4 було затримано в порядку статті 208 КПК України та доставлено 29 серпня 2024 року до слідчого судді для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу слідчий суддя виходить із того, що відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною першої статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Визначаючи обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя виходить із того, що обґрунтована підозра це такий стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення або навіть винесення вироку.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішеннями у справах "Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства", "Лабіта проти Італії", "Мюррей проти Сполученого Королівства", "Ільгар Маммадов проти Азербайджану", "Нечипорук і Йонкало проти України", термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або відомостеи?, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Від сукупності обставин справи залежить, що саме можна вважати обґрунтованою підозрою. Підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням.

Тож на даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а визначає лише чи є причетність підозрюваного до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

На переконання слідчого судді, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого правопорушення на даному етапі досудового розслідування підтверджується, насамперед, тим, що він був стороною договору поруки від 06.01.2017 року, який за версією органу досудового розслідування використовувався підозрюваними для заволодінням майном.

Отже, незалежно від подальшої доведеності підозри чи правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_4 діяння сукупність досліджених у судовому засіданні доказів свідчить, що він може бути причетним до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В свою чергу, доведеність події кримінального правопорушення та складу злочину в діях підозрюваного підлягає встановленню шляхом проведення досудового розслідування та судового розгляду.

Також слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Водночас ризики, передбачені пунктами 2 та 4 частини 1 статті 177 КПК України, на які посилається прокурор, а саме, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає недоведеними, оскільки вони об`єктивно не підтверджені, так як на теперішній час речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, вилучені.

Вирішуючи питання про застосування відносно підозрюваного конкретного запобіжного заходу, окрім вищезазначених доведених ризиків, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів, які дають достатні підстави обґрунтовано підозрювати його у вчиненні кримінального правопорушення, ступінь обґрунтованості такої підозри, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, всі інші обставини правопорушення, а також дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, офіційно працевлаштований, має на утриманні двох дітей, раніше не судимий.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що для запобігання ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків достатньою мірою буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, оскільки такий запобіжний захід також пов`язаний із обмеженням особистої свободи особи, дозволить органу Національної поліції контролювати поведінку підозрюваного на час досудового розслідування.

Водночас слідчий суддя вважає, що тримання підозрюваного під вартою є невиправданим з огляду на те, що він має міцні соціальні зв`язки .

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до правових позицій ЄСПЛ, викладених у рішеннях від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України» для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії").

Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії" позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Слідчий суддя відзначає, що сам по собі факт оголошення підозрюваного в розшук 22.08.2024 року не може бути підставою для застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу, оскільки повідомлення про підозру особисто ОСОБА_4 до цього не вручалося, а було вручено голові ЖБК, і докази його передання ОСОБА_4 відсутні. При цьому як пояснив у судовому засіданні підозрюваний, він не переховувався, в серпні 2024 року знаходився з родиною за містом на відпочинку, де і був затриманий.

Отже, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити та застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 у певний період часу, а саме з 22-00 години вечора до 06-00 години ранку наступної доби.

Крім того, у зв`язку із застосування цього запобіжного заходу слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193-194, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 на строк до 05 жовтня 2024 року запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період з 22-00 години вечора до 06-00 години ранку наступної доби, крім випадків необхідності запобігання загрозі життю і здоров`ю.

Покласти на ОСОБА_4 на строк до 05 жовтня 2024 року наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні.

Негайно звільнити затриманого ОСОБА_4 з-під варти та зобов`язати його прибути до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_8