Справа № 202/8584/24
Провадження № 1-кп/202/1612/2024
ВИРОК

17 вересня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду, в судовому засіданні у м. Дніпро за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000334, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 липня 2024 року у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Дніпропетровська, яка має середню освіту, офіційно не працевлаштована, не одружена, не має на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченної у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_3 , 03.07.2024 приблизно о 16 год. 00 хв., перебувала за адресою: м. Дніпро, просп. Миру, а саме на алеї «Пам`яті», де побачила раніше знайому їй ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з якою, в подальшому, почала розпивати слабоалкогольні напої.

Того ж дня, приблизно о 16 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час розмови стався словесний конфлікт, під час якого, у ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків із ОСОБА_4 , виник протиправний намір на заподіяння останній фізичного болю.

Реалізуючи свій протиправний намір, перебуваючи біля буд. АДРЕСА_2 , а саме біля супермаркету «Варус-23», ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, бажаючи їх настання, знаходячись у безпосередній близькості до ОСОБА_4 , стоячи до неї обличчям, долонею своєї правої руки завдала останній 4 (чотири) удари в обличчя останньої, а саме по лівій щоці.

Далі, не зупиняючись на досягнутому та продовжуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 , стоячи навпроти ОСОБА_4 , своїм правим коліном завдавала ще один удар по сідницям останньої, та покинула місце правопорушення.

Внаслідок своїх дій ОСОБА_3 умисно завдала потерпілій ОСОБА_4 побої, які завдали їй фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 , за викладених вище обставин, кваліфіковано за ч.1 ст.126 КК України як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченій ОСОБА_3 у присутності захисника, прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

ОСОБА_3 у присутності захисника, добровільно надала письмову заяву, в якій беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, погодилася із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомився з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та погодилася з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Потерпілою ОСОБА_4 також надано до суду заяву про її згоду зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згодою з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 382 КПК України, на підставі документів, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченою своєї винуватості, розгляд даного обвинувального акту здійснюється у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановленні органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, повністю знайшли своє підтвердження наданими до суду письмовими доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 03 липня 2024 року (а.с. 18);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04.07.2024 року (а.с. 22);

- заявою про залучення до провадження потерпілої від 04 липня 2024 року (а.с. 32);

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_4 де потерпіла пояснила, що через словесний конфлікт який стався між нею та обвинуваченою остання її штовхнула, і нанесла чотири удари в ділянку обличчя, та нанесла один удар по спині, завдавши їй фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень (а.с. 35-36);

- протоколом огляду відеозапису від 04 липня 2024 року (а.с. 29);

- компакт диском з відеозаписом події (а.с. 28);

- поясненнями обвинуваченої ОСОБА_3 якими вона пояснила, що 03 липня 2024 року близько 16 години 30 хвилин вона перебуваючи по пр. Миру, на алеї Слави, зі своєю знайомою на ім`я Іна, з якою в подальшому розпивали алкогольні напої та в ході бесіди в них виник конфлікт, в ході якого вона її штовхнула, нанесла декілька ударів в область лиця та шиї, після чого пішла додому (а.с. 39).

Таким чином, за викладених обставин, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано, за ч. 1 ст. 126 КК України як дії які виразилися в умисному завданні ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, а її винуватість доведено в повному обсязі наявними в матеріалах доказами.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, а також особу обвинувачену, яка не працевлаштована, міцних родинних зв`язків не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима, наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання у вигляді штрафу,яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 та попередить вчинення нею нових злочинів.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, клопотань щодо його обрання від учасників процесу не надходило.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.: 370; 374; 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речовий доказ, відеозапис, який записаний на CD-R диск зберігати у матеріалах справи.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1