КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/5525/2024 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

24 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0000638 від 12.05.2021 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2021 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Татарбунари Одеської області, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України вважається таким, що судимості не має,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187, ч. 1 та ч. 3 ст. 357, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника (ВКЗ) ОСОБА_9

обвинуваченого (ВКЗ) ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2021 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 119 КК України, ч. 3 ст. 187 КК України, ч. 3 ст. 357 КК України та призначено покарання за:

- ч. 1 ст. 119 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1, 3 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Визнано невинуватим ОСОБА_7 та виправдано у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 357 КК України, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу цього кримінального правопорушення.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2021 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим - за ч. 1 ст. 357 КК України та призначити покарання у виді 2 років обмеження волі, - за ч. 3 ст. 357 КК України та призначити покарання у виді 3 років обмеження волі, - за ч. 4 ст. 187 КК України та призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі, - за ч. 2 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання визначити у виді 10 років позбавлення волі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 119, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України - залишено без змін.

Постановою колегією суддів першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2024 року ухвалу Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_7 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

21 жовтня 2024 року від прокурора ОСОБА_6 надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів.

В обґрунтування доводів необхідності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор вказує про наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України, та кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, що підтверджується зібраними доказами, які не були досліджені у суді в порядку ст. 358 КПК України, те, що ОСОБА_7 раніше судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину (ч. 2 ст. 121 КК України), за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років та особливо тяжкого злочину (ч. 4 ст. 187 КК України), за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна.

Прокурор вказує про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, зважаючи на покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватості, а також той факт, що ОСОБА_7 зареєстрований та проживає в Одеській області, тобто за межами території обслуговування Фастівського районного управління поліції Головного управління НП в Київській області, та відразу після вчинення злочинів вчинив спробу переховуватись від органів досудового розслідування та був затриманий в м. Одеса; а також зважаючи на те, що ОСОБА_7 на даний час не має постійного місця роботи, тобто джерело його доходів невідоме, а тому, перебуваючи на волі, в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, останній матиме можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Отже, на думку прокурора, зазначені відомості щодо особи ОСОБА_7 об`єктивно вказують на те, що перебуваючи на волі існують реальні ризики, що обвинувачений буде мати можливість переховуватись від суду, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, прокурор вказує, що інші заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ч. 2 ст. 131 КПК України, а також більш м`які запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, є недостатніми для забезпечення досягнення дієвості провадження, а також належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 та запобігання ризиків.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, яка підтримала клопотання, обвинуваченого та захисника, які заперечували проти задоволення клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що подане клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2021 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 119 КК України, ч. 3 ст. 187 КК України, ч. 3 ст. 357 КК України та призначено покарання за:

- ч. 1 ст. 119 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1, 3 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

При цьому органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке є тяжким злочином, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке є особливо тяжким злочином.

При розгляді клопотання прокурора колегія суддів бере до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, покарання, яке обвинуваченому загрожує у разі визнання його винуватості, також враховує дані про особу винного, який не працює, його майновий стан, вік, соціальні зв`язки.

Окрім того, колегія суддів враховує те, що обвинувачений проживає та зареєстрований в Одеській області і вже вчиняв спробу переховуватись від органів досудового розслідування і був затриманий в м. Одеса та приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, та вважає за необхідне продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому колегія суддів вважає, що інші, більші м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, колегія суддів не визначає обвинуваченому розмір застави.

Крім того, у зв`язку з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, з урахуванням того, що в апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про погіршення становища та з метою перевірки доводів апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає за доцільне перевести обвинуваченого ОСОБА_7 із ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» до ДУ «Київський слідчий ізолятор» на час апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст. 376, 331, 405 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22 грудня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Перевести обвинуваченого ОСОБА_7 на час апеляційного розгляду із ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Копію ухвали надіслати для виконання до ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» та ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Про виконання ухвали повідомити суд апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3