Справа № 216/5977/24
провадження 1-кп/216/628/24
ВИРОК

іменем України

27 серпня 2024 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та виклику учасників кримінального провадження кримінальне провадження № 0000331 від 12.08.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми Сумської області, громадянина України, із середньою освітою, інвалідності не має, на утриманні малолітні та неповнолітні діти відсутні, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнім вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.04.2024 р. за ст.. 395 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 26.07.2024 р. на підставі ст.. 53 КК України несплачену суму штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян замінено покаранням у вигляді громадських робіт строком п`ятдесят годин. Покарання не відбуто, у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до положень ст.ст. 1, 2 Розділу І Положення «Про паспорт громадянина України», ствердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII «Про затвердження положень про паспорт громадянина України», паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку. Паспорт є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, а також є дійсним на території України для укладання ггвільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою, таким чином Паспорт є офіційним документом, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права.

1)Так, на початку січня 2024 р. приблизно о 08:00 год. ОСОБА_2 , знаходячись у парку на АДРЕСА_2 , побачив на землі паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який останній підняв і поклав собі у кишеню, не маючи на те законних підстав та став зберігати при собі з метою подальшого підроблення та використання.

В подальшому, на початку січня 2024 приблизно після 18:00 год., точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на вчинення кримінального проступку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи заздалегідь виниклий протиправний умисел, направлений на підроблення офіційного документа і який надає права, з метою використання його підроблювачем, шляхом наклеювання поверх первинної фотокартки на першій сторінці справжнього власника паспорту, нову власну фотокартку, тим самим підробив офіційний документ - паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , маючи на меті в наступному використовувати його, в діючи себе за іншу особу.

Згідно висновку експерта за № СЕ-19/104-24/32629-ДД від 15.08.2024, бланк паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідає за своїми характеристиками встановленому зразку - паспортам громадянина України, які виготовляються поліграфічним комбінатом «Україна». В наданому паспорті громадянина України є зміни первинного змісту на першій сторінці замінена фототокартка (поверх первинної фотокартки наклеєна інша фотокартка).

Зазначені дії ОСОБА_2 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 358 КК України за ознаками: підроблення іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою використання його підроблювачем.

2) Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 12.08.2024, приблизно о 13:50 годині, ОСОБА_2 , знаходячись біля продовольчого магазину за адресою: АДРЕСА_2 , маючи за мету уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 160 КУпАП, видаючи себе за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи при собі у розпорядженні завідомо підроблений документ, а саме паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до якого попередньо була вклеєна його власна фотокартка, реалізуючи прямий умисел на вчинення кримінального проступку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на підтвердження своєї особи пред`явив дільничному офіцеру поліції СДОП ВП Криворізького РУП ОСОБА_4 , до числа функціональних обов`язків якого входить складання адміністративних матеріалів, завідомо підроблений офіційний документ, а саме паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим використав завідомо підроблений ним документ.

Згідно висновку експерта за № СЕ-19/104-24/32629-ДД від 15.08.2024, бланк паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідає за своїми характеристиками встановленому зразку - паспортам громадянина України, які виготовляються поліграфічним комбінатом «Україна». В наданому паспорті громадянина України є зміни первинного змісту на першій сторінці замінена фотокартка (поверх первинної фотокартки наклеєна інша фотокартка).

Зазначені дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України за ознаками: використання завідомо підробленого документа.

До обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором залучено документи, передбачені п.п. 1-3 ч. 3 ст. 302 КПК України.

Так, з письмової заяви ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , слідує, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні, а також йому роз`яснено та зрозуміло, що у такому разі він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в спрощеному провадженні, передбаченому статтями 381 - 382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 , за встановлених органом досудового розслідування обставин, наведених вище, які не оспорюються учасниками судового провадження, вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 1 ст. 358 КК України, а саме - підроблення іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем (за першим епізодом) та за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме - використання завідомо підробленого документа. (за другим епізодом).

Обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття; обставиною, що обтяжує покарання, передбаченою ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

При призначенні ОСОБА_2 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є кримінальним проступками, особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відбуваючи покарання у місцях позбавлення волі, утриманців та міцних соціальних зв`язків не має, законні та офіційні джерела заробітку відсутні, інвалідом та особою пенсійного віку не являється, тому, суд вважає за можливим його виправлення лише в умовах тримання особи в кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці - з призначенням покарання у вигляді обмеження волі, що буде необхідним та достатнім для його перевиховання та попередження скоєнню нових злочинів.

Відповідно до ст.ст. 70, 71 КК України та роз`яснень, які містяться у п. 25 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року зі змінами», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70 КК України, так і ст.71 КК України: спочатку - за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч.4 ст.70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Оскільки ОСОБА_2 останній епізод проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України скоїв після постановлення попереднього вироку, не відбув призначене покарання за вироком суду від 01.04.2024 року, то суд призначає покарання за першим епізодом проступку, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, скоєного до постановлення попереднього вироку, після чого за ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень із попереднім вироком від 01.04.2024 року. А потім, призначає йому покарання за ч.4 ст. 358 КК України та остаточно за сукупністю вироків за правилами ст. 71 КК України, що відповідає правовим позиціям Верховного Суду з питань застосування положень ст. 70, 71 КК України, які викладені у постановах від 15.01.2020 року у справі № 585/1603/17, від 24.09.2019 року у справі № 591/1125/17, від 19.02.2019 року у справі 661/3929/16, від 22.05.2018 року у справі № 187/1354/15, від 25.06.2018 року у справі № 511/37/16.

Витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні підлягають стягненню в дохід держави. Долю речових доказів слід вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368- 371, 373, 374, 376, 381- 382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим: у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.04.2024 р. за ст. 395 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., покарання за яким за ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 26.07.2024 р. замінено покаранням у вигляді громадських робіт строком п`ятдесят годин, яке за правилами ст. 72 ч.1 п. 4) КПК України відповідає 6 дням обмеження волі, більш суворим покаранням, призначеного за цим вироком, визначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

У вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком невідбутої частини покарання у виді 2 (двох) місяців обмеження волі за попереднім вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.04.2024 р., покарання за яким замінено за ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 26.07.2024 р., і остаточно визначити покарання ОСОБА_2 у виді 1 (одного) року 5 (пяти) місяців обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з дня його прибуття та постановки на облік у виправному центрі.

Цивільний позов не заявлено, заходи забезпечення кримінального провадження, відсутні.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судово-технічної експертизи документів (висновок № № СЕ-19/104-24/32629-ДД від 15.08.2024 року) в сумі 1514 грн.56 коп. (а. кр.пр. 15).

Речові докази: бланк паспорту громадянина України із серійним номером НОМЕР_2 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - перебуває у сейф пакеті WAR 0093646 - знищити (а. кр. пр. 11, 20).

Апеляційна скарга на вирок подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_6