Провадження № 1-кп/643/595/24
Справа № 643/4441/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2024

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу з квітня 2023 по листопад 2023 року по відношенню до дружини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності; ст. 29 Конституції України, згідно якої кожна людина має право на особисту недоторканість, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство, шляхом словесних образ у вигляді нецензурної лайки, погроз фізичної розправи, штовханнями, залякування, що призвело до психологічних страждань потерпілих, погіршення якості життя та завдання шкоди їх психологічному здоров`ю у формі емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, заниження самооцінки, втрати позитивних емоцій, у зв`язку з чим був неодноразово притягнутий, а саме: 12.06.2023, 31.07.2023, 20.11.2023, 22.11.2023, 04.12.2023, до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_6 , з якою перебуває у сімейних відносинах, 11.11.2023, приблизно о 18:00, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалося, знаходячись за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого конфлікту, на фоні надмірного вживання алкоголю, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив словесну сварку з ОСОБА_6 , яка є його дружиною, відносно якої раніше систематично вчиняв психологічне насильство, під час якої також була присутня неповнолітня донька ОСОБА_7 .

В ході вчинення вказаного словесного конфлікту, ОСОБА_4 усвідомлюючи свою фізичну перевагу, користуючись тим, що ОСОБА_6 , та неповнолітня ОСОБА_7 , не зможуть чинити рівного супротиву, діючи умисно, здійснив щодо ОСОБА_6 дії фізичного та психічного насильства, які виразилися в словесних образах, приниження її честі та гідності нецензурною лайкою, та демонструючи свою фізичну перевагу погрожував фізичною розправою ОСОБА_6 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя, тим самим завдавав шкоду психічному здоров`ю ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_7 , яка була присутня при даному словесному конфлікті.

Далі ОСОБА_4 , внаслідок надмірного вживання алкоголю, діючи на фоні тривалих неприязних відносин, з прямим умислом на вчинення домашнього насильства перебуваючи у коридорі квартири за місцем спільного мешкання з ОСОБА_6 , умисно наніс останній своїм лобом один удар в обличчя, а саме в лобну ділянку, чим спричинив садно на обличчі, яке виникло від дії тупого твердого предмету, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень.

У той час, коли ОСОБА_6 перебувала в кімнаті квартири, біля вікна, у присутності неповнолітньої ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , підійшов позаду потерпілої ОСОБА_6 та схопивши своїми обома руками останню за ноги підняв її та погрожував фізичною розправою, а саме тим, що викине її з вікна.

Після чого ОСОБА_4 , досягнувши своєї мети, а саме принизивши ОСОБА_6 в присутності неповнолітньої доньки ОСОБА_7 здійснивши відносно ОСОБА_6 фізичне та психологічне насильство, а відносно ОСОБА_7 психологічне насильство, через деякий час ОСОБА_4 , стрімко відштовхнув ОСОБА_6 від себе, внаслідок чого остання вдарилась ногою, а саме гомілкою правої ноги, що спричинило синець на правій нозі, який утворився від ударної дії тупого предмету, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, вказані дії ОСОБА_4 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до фізичних, психологічний страждань та погіршення якості життя потерпілої особи - домашнє насильство.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявив у судовому засіданні, про те, що визнає себе винним у скоєному ним кримінальному правопорушенні та бажає надати суду показання.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Законний представник неповнолітньої потерпілої не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про скорочений розгляд справи.

Ураховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченій положення ч. 3 ст. 349 КПК України, відповідно до яких у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив, що 11.11.2023 року придбав правльну машинку разом зі знайомим, який допоміг йому занести до квартири пральну машинку почали вживати алкогольні напої. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив словесну сварку з ОСОБА_6 , яка є його дружиною, під час якої також була присутня неповнолітня донька ОСОБА_7 .

У ході вчинення вказаного словесного конфлікту, ОСОБА_4 словесно ображав, погрожував фізичною розправою ОСОБА_6 , при неповнолітній ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_4 , він перебуваючи у коридорі квартири за місцем спільного мешкання з ОСОБА_6 , умисно наніс останній своїм лобом один удар в обличчя, а саме в лобну ділянку.

У той час, коли ОСОБА_6 перебувала в кімнаті квартири, біля вікна, у присутності неповнолітньої ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , підійшов позаду потерпілої ОСОБА_6 та схопивши своїми обома руками останню за ноги підняв її та погрожував фізичною розправою, а саме тим, що викине її з вікна. Деякі моменти міг не пам`ятати із того, що написано в обвинувальному акті, внаслідок надмірного вживання алкоголю, але не заперечував, що такі події відбувалися.

Таким чином, обвинувачений у судовому засіданні визнав провину у вчиненому ним злочині та просив суд призначити мінімальне покарання. Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Судом також було досліджено документи, які стосуються особи обвинуваченого та речових доказів, а саме: копія паспорта ОСОБА_4 , вимога УІАП ГУНП у Харківській області, витяг із журналу єдиного обліку про виклики поліції, довідка КНП «Міського психоневрологічного диспансеру №3» ХМР, відповідно до якої обвинувачений впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою не звертався, довідка КНП «Обласний наркологічний диспансер» про те що, обвинувачений на обліку не перебуває, вимога про судимості обвинуваченого, постанови Московського районного суду м. Харкова про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП

Мотиви призначення покарання.

Прокурор у судовому засіданні просив призначити обвинуваченому покарання за ст. 126-1 КК України у вигляді одного року обмеження волі, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробування на підставі ст. 75 КК України та поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76, 91-1 КК України.

Законний представник неповнолітньої потерпілої погодилась із запропонованим прокурором покаранням.

Обвинувачений просив суд суворо не карати його.

Обставини, які б пом`якшували покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, в ході судового розгляду є щире каяття винного.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, в ході судового розгляду є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та в присутності дитини.

При призначенні покарання ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є нетяжким; особу винного, який раніше не судимий; наявність пом`якшуючої обставини покарання щирого каяття та обтяжуючої покарання обставини, а саме: вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та в присутності дитини, запропонований прокурором вид та розмір покарання, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд призначає йому покарання за ст. 126-1 КК України у вигляді 1 року обмеження волі.

Вирішуючи питання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст. 75 та 76 КК України, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, позаяк обвинувачений раніше не судимий, працює неофіційно, на утриманні має неповнолітню доньку, щиро розкаявся, вчинив нетяжкий злочин.

За таких обставин, суд вирішив звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на один рік, поклавши на нього обов`язки передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 Кримінального кодексу України.

Крім того, відповідно до ст. 91-1 КК України, суд дійшов висновку про застосування до ОСОБА_4 обмежувального заходу з покладенням на нього обов`язку у вигляді направлення для проходження програми для кривдників строком на три місяці.

Призначене покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом під час ухвалення вироку.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлявся.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст. 91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід з покладенням на нього обов`язку у вигляді направлення для проходження програми для кривдників строком на три місяці.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати відсутні

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1