У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , слідчої ОСОБА_6 , законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_9 , подане у кримінальному провадженні №0001150, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.05.2024, про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту

щодо неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Концово Ужгородського район, Закарпатської області, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , без номеру, неграмотний, неодружений, не працює, раніше не судимий, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

В клопотанні вказано, що 27.05.2024 близько 19:00 години, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля ТЦ «Токіо» за адресою: м. Ужгород, вул. Легоцького, 19А побачив велосипед марки "МАХХ PRO", моделі «COYOTE 24». В цей час, в ОСОБА_4 , виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного велосипеду. Реалізуючи свій протиправний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом ОСОБА_4 , підійшов до велосипеду скориставшись моментом, коли за ним ніхто не спостерігав, шляхом вільного доступу взяв велосипед марки "МАХХ PRO", моделі «COYOTE 24». Після чого разом з викраденим майном, маючи можливість розпоряджатися на власний розсуд, ОСОБА_4 , пішов в невідомому напрямку та в подальшому використовував викрадений велосипед у власних цілях. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 8406 гривень.Окрім цього, 23.06.2024 близько 17:00 години ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля ТЦ «Токіо» за адресою: м. Ужгород, вул. Легоцького, 19А побачив велосипед марки "CROSSBIKE", моделі «SPARK 26». В цей час, в ОСОБА_4 , виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного велосипеду. Реалізуючи свій протиправний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, повторно ОСОБА_4 , підійшов до велосипеду скориставшись моментом, коли за ним ніхто не спостерігав, шляхом вільного доступу взяв велосипед марки "CROSSBIKE", моделі «SPARK 26». Після чого разом з викраденим майном, маючи можливість розпоряджатися на власний розсуд, ОСОБА_4 , пішов в невідомому напрямку та в подальшому використовував викрадений велосипед у власних цілях. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 3 388 гривень. Так, 10.08.2024 близько 20:12 години ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в приміщенні магазину «COMFY» за адресою: м. Ужгород, вул. Легоцького, 19А побачив мобільний телефон марки "Samsung", моделі «Galaxy A55». В цей час, в ОСОБА_4 , виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного мобільного телефону. Реалізуючи свій протиправний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, повторно ОСОБА_4 , підійшов до стелажу на якому знаходилися мобільні телефони, скориставшись моментом, коли за ним ніхто не спостерігав, шляхом вільного доступу взяв мобільний телефон марки "Samsung", моделі «Galaxy A55» із вищевказаного стелажу. Після чого разом з викраденим майном, маючи можливість розпоряджатися на власний розсуд, ОСОБА_4 , пішов в невідомому напрямку та в подальшому використовував викрадений мобільний телефон у власних цілях. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ТОВ «Комфі Трейд» матеріального збитку на загальну суму 15 832 гривень 50 копійок.

Слідчий, посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно та в умовах воєнного стану, яка підтверджується рядом доказів, а також з метою попередження ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування суду, незаконного впливу на учасників у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, просить застосувати до такого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити таке з підстав обґрунтованості підозри та наявності ризиків для кримінального провадження, які неможливо попередити, застосувавши більш м`який запобіжний захід.

Захисник підозрюваного, узгодивши позицію із законним представником підозрюваного, в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовуються клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань стверджується, що Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001150 від 28.05.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України.

19.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та оголошено нову підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

У відповідності до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Слідчий суддя враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується наступними доказами: протоколами прийняття заяви; протоколами огляду місця події, протоколамиогляду відеозапису, висновками експертів, протоколом допиту підозрюваного тощо.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до інкримінованого йому злочину. При цьому зазначені у розглядуваному клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, отже за переконанням слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Разом з тим слідчий суддя зауважує, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя вважає доведеним заявлений слідчим та прокурором ризик незаконного впливу підозрюваного на сторону потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, задля зміни даних ними органу досудового розслідування показів та (або) замовчування відомих їм обставин події, що зрештою призведе до неможливості встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення, наслідком чого є наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Окрім цього слідчий суддя враховує наявним ризик продовження злочинної діяльності, так як ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні декількох крадіжок в період з травня по серпень 2024 року. Більш того ОСОБА_4 неграмотний, що зменшує його можливість до працевлаштування й позбавляє офіційних джерел до існування та відповідно посилює ризик вчинення ним нового злочину проти власності.

Разом з тим слідчий суддя вважає мінімальною реалізацію ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, зокрема шляхом виїзду за кордон, так як ОСОБА_4 є неповнолітнім й може виїхати за межі України лише разом із законним представником, чи за його офіційним дозволом.

Також слідчий суддя враховує обставини, окрім вищевказаних, що характеризують підозрюваного, а саме те, що останній неповнолітній та раніше не судимий.

При цьому неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж домашній арешт, обґрунтована слідчим та прокурором неможливістю попередження вказаних ризиків іншим запобіжним заходом.

В рішенні у справі «Лабіта проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, наразі в Україні триває воєнний стан, вчинення підозрюваним злочину в означений час з корисливих мотивів засуджується законом і суспільством.

На підставі наведеного, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, загальних засад кримінального провадження, слідчий суддя з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, з урахуванням початкової стадії досудового розслідування, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

За положенням ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Тож, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого фактичного проживання цілодобово.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного протягом двох місяців з дня постановлення зазначеної ухвали виконувати обов`язки, передбачені ст. 194 КПК, й визначені в резолютивній частині ухвали.

Саме такий запобіжний захід, на думку суду, буде достатнім та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст.176, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Обрати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під домашнім арештом, заборонивши останньому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без номеру без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом визначити до двох місяців в межах строку досудового розслідування, а саме до 18 жовтня 2024 року.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- заборонити спілкування з учасниками кримінального провадження №0001150;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків визначено до 18 жовтня 2024 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні №0001150.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1