Справа № 309/3851/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/698/24 за апеляційною скаргою прокурора Хустської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 25 вересня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 25 вересня 2024 року, у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Хустського РУП ГУНП у Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Хустської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 , про арешт майна, відмовлено.

З матеріалів судового провадження вбачається, що старший слідчий СВ Хустського РУП ГУНП у Закарпатській області мойор поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 , звернувся з клопотанням до слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області, в якому просив накласти арешт на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, за кадастровими номером: :02:004:0257, яка зареєстрована за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 , та розташована в с.Іза, урочище «Біля Ферми», із забороною розпорядження даною земельною ділянкою.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 будучи обраним Ізянським сільським головою, посадовою особою місцевого самоврядування, маючи відповідні посадові повноваження, щодо здійснення організаційно-розпорядчих функцій, які передбачені ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в невстановлений досудовим розслідуванням час, в період з червня 2003 року по березень 2006 року, усвідомлюючи протиправність карність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для ОСОБА_9 , використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, знаючи що рішення виконавчого комітету Ізянської сільської ради від 25.12.1997 про передачу земельної ділянки площею 0,9 га, для ведення особистого підсобного господарства громадянину ОСОБА_9 не приймалось, особисто підписав та скріпив печаткою виконавчого комітету Ізянської сільської ради, завідомо неправдивий офіційний документ - витяг з рішення виконавчого комітету Ізянської сільської ради від 25 грудня 1997, згідно якого ОСОБА_9 , мешканцю АДРЕСА_2 , передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку розміром 0,9 га. для ведення особистого підсобного господарства в урочищі «Біля Ферми» в с.Іза, при максимально допустимих 0,6 га відповідно до статті 56 Земельного кодексу України в редакції 1990 року, чим видав завідомо неправдивий офіційний документ - витяг з рішення засідання виконавчого комітету Ізянської сільської ради від 25.12.1997, яким створив правові підстави для подальшої реєстрації ОСОБА_9 права власності на вказану земельну ділянку.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 достовірно знаючи, що згідно рішення засідання виконавчого комітету Ізянської сільської ради від 25 грудня 1997 року, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,9 га в урочищі Біля Ферми на території Ізянської сільської ради громадянину ОСОБА_9 , не видавалась, шляхом накладення підпису, скріпивши його печаткою виконавчого комітету Ізянської сільської ради затвердив та видав завідомо неправдивий офіційний документ - Державний акт на право приватної власності на землю Серії ЗК-013 23339, відповідно якого ОСОБА_9 , мешканцю АДРЕСА_2 , на підставі рішення виконкому Ізянської сільської ради від 25.12.1997 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,9 га на території с.Іза, ур. Біля Ферми при максимально допустимих 0,6 га для ведення особистого підсобного господарства відповідно до статті 56 Земельного кодексу України в редакції 1990 року.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_8 з комунальної власності Ізянської сільської ради вибула земельна ділянка площею 0,9 га, вартістю 71000 грн., чим державі в особі Ізянської сільської ради, правонаступником якої є Хустська міська рада спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 71000 грн., що станом на 2006 рік відповідає тяжким наслідкам.

В подальшому використовуючи вище вказаний Державний акт на право приватної власності на землю Серії ЗК-013 23339, ОСОБА_9 було замовлено виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та відомості, щодо вказаної земельної ділянки внесено до Державного земельного кадастру під кадастровим номером :02:004:0257.

28.07.2020 згідно договору купівлі продажу земельної ділянки ОСОБА_9 продав вказану земельну ділянку під кадастровим номером :02:004:0257 громадянину ОСОБА_7 .

Зазначена земельна ділянка з кадастровим номером :02:004:0257, являється предметом скоєння кримінального правопорушення та речовим доказом у кримінальному провадженні, тому на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вище вказану земельну ділянку.

Слідчий зазначив, що необхідність накладення арешту на зазначену земельну ділянку викликана тим, що відсутність такого арешту, надає можливість подальшого розпорядження незаконно придбаною земельною ділянкою, шляхом укладення відповідних нотаріально-посвідчених правочинів, спрямованих як на зміну власника так і на незаконне отримання прибутку за рахунок їх реалізації, що ускладнить або взагалі унеможливить повернення зазначеної земельної ділянки у користування Хустської міської ради. Враховуючи наведене, слідчий просив клопотання задовольнити.

Відмовляючи у задоволення клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність правових підстав накладення арешту на вищевказану земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, мотивуючи тим, що жодних доказів того, що вищевказане нерухоме майно одержане внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна слідчим до клопотання не додано. Також не доведено можливість використання відповідного майна, як доказу у кримінальному провадженні, не доведено, що нерухоме майно може бути об`єктом конфіскації як виду покарання, або ж спеціальної конфіскації, та не доведено, що на даний час існують вимоги до підозрюваного про відшкодування шкоди, та звернув увагу на те, що наявність у матеріалах провадження постанови слідчого про визнання речовими доказами земельної ділянки з кадастровим номером №:02:004:0257, не є обов`язком слідчого судді автоматично накласти арешт.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підлягає скасуванню. Зазначає, що через неправомірні дії колишнього Ізянського сільського голови ОСОБА_8 завдано шкоду державі в особі Хустської міської ради (яка є правонаступником Ізянської сільської ради), інтереси і майнові права якої, на даний час є порушеними та невідновленими, так як з володіння громади незаконно вибула земельна ділянка комунальної власності площею 0,9 га. При цьому, потерпіла особа наділена правом клопотати про відновлення своїх прав у судовому порядку, у тому числі за допомогою заходів цивільно-правового характеру. Просить суд, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу , якою клопотання задовольнити та накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000261, а саме на земельну ділянку сільськогосподарського призначення за кадастровим номером :02:004:0257 площею 0,9 га, розташованої в урочищі «Біля АДРЕСА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, власника майна, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін. Крім того, апеляційний суд враховує клопотання прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_10 про розгляд апеляційної скарги без його участі.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів враховує наступне.

В межах кримінального провадження, слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

З матеріалів судового провадження вбачається, що органом досудового розслідування під час складання клопотання не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Орган досудового розслідування у розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Не зважаючи на те, що слідчим визнано речовим доказом майно, однак у даному клопотанні не доведено таку мету арешту майна, як збереження речових доказів.

З матеріалів судового провадження вбачається, що накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні слідчого, не виправдовує такий ступінь втручання у його права і свободи потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника (володільця) майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги прокурора, у тому числі й про те, що необхідність накладення арешту на вищевказане майно полягає у збереженні речових доказів, колегія суддів визнає такими, що не ґрунтуються на вимогах закону та приєднаних до клопотання доказах, відхиляє їх як такі, що не являються належними й обґрунтованими підставами для накладення арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно.

Також слідчим суддею обґрунтовано враховано і те, що до матеріалів клопотання не додані докази про визнання стороною обвинувачення земельної ділянки, на які слідчий СВ просить накласти арешт речовими доказами по вказаному кримінальному провадженні відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України; доказів, що дана земельна ділянка підлягатиме спеціальній конфіскації відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України та вимог ст. 96-1 КПК України; чи доказів того, що вищевказане нерухоме майно одержане внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна слідчим до клопотання не додано.

На інші дані, які б могли вплинути на законність та обґрунтованість судового рішення, та які б могли слугувати безумовною підставою для його скасування, в апеляційній скарзі не вказується, і такі в матеріалах судового провадження відсутні.

Наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і накладення арешту на майно в арешті якого відмовлено.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Керуючисьст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Хустської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 25 вересня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді