Провадження №1-кп/523/1548/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

21.10.2024 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі у спрощеному провадженні без виклику учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні № 0000235 від 29.09.2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одружений, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

по звинуваченню в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.09.2024 близько 11 години 20 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , зустрів ОСОБА_4 , з якою у нього виник словесний конфлікт.

В ході конфлікту ОСОБА_3 , діючи протиправно, з мотивів особистих неприязних відносин, маючи прямий умисел, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , наблизився до останньої та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, наніс один удар кистю своєї правої руки стиснутої в кулак в область її обличчя, чим спричинив останній тілесне ушкодження у вигляді забою м?яких тканин обличчя - синця на спинці носу з поширенням на нижню повіку лівого ока.

Вказане тілесне ушкодження згідно п.2.3.5. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженим наказом Міністерства охорони здоров?я України за №6 від 17 січня 1995 року, відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, оскільки не було небезпечним для життя та має незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, кваліфікованого як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, за клопотанням прокурора в порядку, що регламентований ч. 1 ст.302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному проступку, який необхідно кваліфікувати по ст.125 ч.1 КК України - тобто в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження - доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому . суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого нею кримінального проступку, тяжкість скоєного, його щире каяття в скоєному, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді штрафу.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Під час досудового розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 301, 302, 349, 368, 373-374, 376, 382, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась та скасуванню не підлягає.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченого статтями 381 та 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам провадження.

Суддя: