Справа № 752/7133/24
Провадження №: 1-кп/752/1704/24
У Х В А Л А

22.07.2024 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

під час проведення у залі судового засідання у місті Києві відкритого підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні № 0000383 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт, затверджений прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 03.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя у момент заподіяння), відомості про яке внесено 08.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000383, а також реєстр матеріалів досудового розслідування.

22.07.2024 під час підготовчого судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я щодо потерпілого ОСОБА_6 , зауважив на те, що обвинувачений раніше неодноразово був судимий, останнього разу за умисний злочин проти власності, не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця проживання у м. Києві, офіційно непрацевлаштований, не має поручителів та, відповідно і фінансових ресурсів для внесення застави, а тому перебуваючи на волі, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від суду, здійснювати незаконний вплив на свідків з метою зміни їх показань на свою користь.

На переконання прокурора наявні ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Також прокурор вказав, що заяв від осіб, які б виявили бажання узяти ОСОБА_8 на поруки не надходило, застосування домашнього арешту до нього буде недієвим, адже він немає місця проживання у м. Києві, а зареєстрований на території Автономної Республіки Крим, яка перебуває під тимчасовою окупацією, а особисте зобов`язання до обвинуваченого не слід застосовувати, адже він обвинувачується у вчиненні злочину проти життя і здоров`я, будучи раніше судимим.

Захисник заперечив проти клопотання прокурора, просив у його задоволенні відмовити та обрати інший вид запобіжного заходу, як то домашній арешт за місцем проживання потерпілого, який погоджується на проживання у нього ОСОБА_8 .

Обвинувачений підтримав захисника.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав сторону захисту та зазначив, що погоджується, щоб за місцем його проживання мешкав ОСОБА_9 та перебував у квартирі під домашнім арештом.

Станом на момент вирішення заявленого прокурором клопотання розгляд кримінального провадження по суті не розпочато, а тому об`єктивно постає питання про продовження строку дії запобіжного заходу

Проаналізувавши виступи сторін та потерпілого, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті (переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується).

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, додатків до попередньо поданого клопотання прокурора від 04.04.2024, 08.02.2024 ОСОБА_4 було затримано в якості підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000383, за ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_10 від 09.02.2024 у справі № 752/3151/24 до ОСОБА_4 застосовано запобіжних захід у виді тримання під вартою на строк 59 діб, а саме: по 07.04.2024 до 16:30 включно.

Ухвалою від 05.04.2024 запобіжний захід продовжено на 60 діб до 06.06.2024.

Ухвалою від 03.06.2024 запобіжний захід продовжено на 60 діб до 01.08.2024 з можливістю внесення застави в межах, що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 242 240,00 грн.

Розглядаючи питання запобіжного заходу та доцільність його продовження, суд враховує обставини кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , ступінь його тяжкості та кваліфікацію - умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

На переконання суду зазначені прокурором ризики щодо переховування від суду, протиправного впливу на потерпілого і свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення є наявними і сталими. Зокрема суд враховує, що ОСОБА_7 раніше вже неодноразово був засуджений та відбував покарання у місцях позбавлення волі, тобто обізнаний з практичною реалізацією заходів перевиховування і запобігання вчиненню засудженими кримінальних правопорушень у майбутньому, які застосовуються Державою, не був офіційно працевлаштований, не має власної сім`ї, дітей, з матір`ю багато років проживає нарізно, що свідчить про відсутність сталих і міцних соціальних зв`язків. Також обвинувачений не підтвердив жодним чином того, що він працював та отримував дохід у м. Києві або ж має поручителів чи застоводавців, а також і того, що він проживає у Голосіївському районі м. Києва, тоді як місце його реєстрації суттєво територіально віддалено від місцезнаходження суду (Автономна Республіка Крим) та є тимчасово окупованою територією. За таких обставин, суд виходить з того, що ОСОБА_7 не має легального пасивного джерела доходу, не має підтвердженого місця проживання у м. Києві, місця роботи, тобто соціально-емоційної прив`язки до м. Києва, а тому ризики вчинення нових кримінальних правопорушень задля забезпечення себе є високими, так само як і ризики переховування від суду.

З огляду на стадію кримінального провадження - проведення підготовчого судового засідання, ризики незаконного впливу на свідків, а також і потерпілого суд вважає високими.

Враховуючи зазначене застосування відносно нього домашнього арешту за місцем реєстрації видається недієвим і недоцільним.

При цьому, суд зазначає, що обвинувачений наразі не вказав суду адресу у межах міста Києва чи Київської області, де він міг би відбувати домашній арешт, документального не довів наявності у нього відповідної можливості.

Доводи захисника та потерпілого про можливість відбуття домашнього арешту обвинуваченим за місцем мешкання ОСОБА_6 на думку суду є неприйнятними, адже це несе у собі ризики неправомірного впливу обвинуваченого на потерпілого, при наймі до часу проведення допитів обох. Більше того, документального підтвердження наявності такої гіпотетичної можливості суду не представлено.

Щодо ризиків перешкоджання кримінальному правопорушенню іншим чином, то суд у черговий раз відкидає думку прокурора в ці частині його клопотання, адже прокурор не визначив, яким саме чином обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню, не навів приклади.

Також суд зважає на усталену практику Європейський суд з прав людини, який неодноразово вказував на те, що наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей і тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу. Зазначена інституція зазначає, що суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

За наведених обставин суд вважає за можливе продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 діб з можливістю внесення застави, адже на переконання суду менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, які випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та не забезпечать його належну процесуальну поведінку.

Оскільки розмір застави для обвинуваченому був визначений в ухвалі від 03.06.2024 про продовження запобіжного заходу, а наразі судом розглядається питання про продовження строку дії наявного запобіжного заходу, питання про визначення розміру застави не потребує нового вирішення.

Крім того, суд відхиляє можливість вжиття відносно обвинуваченого особистої поруки, оскільки жодних заяв з цього приводу до суду не надходило.

Керуючись ст. 177, 183, 314, 315, 372, 395 КПКУкраїни, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Продовжити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб до 19.09.2024 включно.

2.Відлік строку запобіжного заходу рахувати з 22.07.2024.

3.Порядок внесення застави, її розмір, сума 242 240,00 грн, відповідні наслідки визначати як такі, що описані в ухвалі Голосіївського районного суду міста Києва від 03.06.2024 у справі № 752/7133/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1