ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1681/24 Справа № 932/7386/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001097 від 28 серпня 2024 року стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 27.09.2023 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 строком на 60 днів до 25 жовтня 2024 року включно з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути покарання у разі визнання його винуватим в інкримінованому злочині, незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою зміни їх показів, оскільки йому відомі їх анкетні дані, може вчинити нове кримінальне правопорушення, з огляду на те, що підозрюваний раніше судимий, що свідчить, що останній схильний до вчинення нових злочинів.. Слідчий суддя врахував особу підозрюваного, який офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків, наявність в нього судимостей та постійне вчинення з 2013 року злочинів, тобто не бажає ставати на шлях виправлення, тому дійшов висновку, що запобігти заявленим ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. При цьому визначив альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник вважає, що заявлені ризики стороною обвинувачення не доведені та до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Підозрюваний має постійне місце проживання в м. Дніпро, свідки вже допитані під час досудового розслідування і він не має потреби впливати на них, як і вчиняти нові злочини. Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю кримінального правопорушення є неправомірним.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні підозрюваний і його захисник підтримали апеляційну скаргу захисника та з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на її безпідставність, просив відмовити в її задоволенні, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

За вимогами ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, висновки слідчого судді та матеріали, долучені до клопотання слідчого, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи сторони захисту, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає неспроможними з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості підозри.

З матеріалів провадження слідує, що у провадженні СВ ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області є матеріали кримінального провадження № 0001097 від 28 серпня 2024 року за ч. 4 ст. 186 КК.

28 серпня 2024 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК.

29 серпня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, яка підтверджується, зокрема, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколами допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які впізнали ОСОБА_7 як чоловіка, який 28.08.2024 приблизно о 11 год 45 хв за адресою АДРЕСА_3 разом з трьома чоловіками наносив потерпілому тілесні ушкодження та після викрадення його сумки з особистими речами тікав, та іншими доказами, копії яких долучені до клопотання слідчого.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Перевіривши доводи апеляційної скарги сторони захисту, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, заявлені в клопотанні слідчого, не доведені стороною обвинувачення, суд апеляційної інстанції вважає їх необґрунтованими, а висновки слідчого судді щодо наявності ризиків у вигляді можливо переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та вчинення нового кримінального правопорушення належним чином мотивовані.

Так, стосовно підозрюваного існує обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК, яке за правилами ст. 12 КК є тяжким злочином та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, що саме по собі може спонукати останнього до спроби уникнути ймовірного покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, безумовно не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Надаючи оцінку можливості переховування підозрюваного від слідства і суду, колегія суддів бере до уваги, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні апеляційний суд враховує встановлений КПК порядок отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Щодо існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, то в цій частині колегія суддів також вважає обґрунтованими і мотивованими висновки місцевого суду про його існування, з огляду на те, що підозрюваний раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, в період іспитового строку знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового злочину проти власності.

Суд апеляційної інстанції, як і суд першої інстанції, враховує також дані про особу підозрюваного, який раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків і офіційного місця роботи, тяжкість ймовірного покарання у разі визнання його винуватим, з огляду на обставини скоєного кримінального правопорушення, вчинення якого йому інкримінується, та вважає, що застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і достатнім для нівелювання заявлених ризиків.

При цьому апеляційний суд зважає на доводи захисника про наявність в підозрюваного постійного місця проживання, однак вказана обставина не може бути самодостатньою підставою для скасування ухвали слідчого судді та не спростовує правильності висновків слідчого судді про те, що інший, більш м`який запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК).

Також, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано визначив підозрюваному заставу, як альтернативний запобіжний захід, в мінімальному розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в межах, встановлених п. 5 ч. 3 ст. 182 КПК, що відповідає критеріям справедливості та співмірності (пропорційності), забезпечить досягнення її мети, адже розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставами для скасування ухвали слідчого судді апеляційним судом не встановлено, застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 177, 178, 183, 194 КПК, прийняте рішення є обґрунтованим і достатньо мотивованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись статті 132, 176, 177, 183, 193, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного за частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4