ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/4431/21 Номер провадження 11-кп/814/1290/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000309 за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_8 та в її інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.11.2023,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Кременчука Полтавської області, громадянку України, із середньою спеціальною освітою, заміжню, не працюючу, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винуватою та засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України на 10 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання вирішено рахувати з 16.11.2023.

На підставі ст. 72 КК України зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 06 червня 2021 по 15 листопада 2023 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 200 000 гривень моральної шкоди.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат, арешту майна, речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

05.06.2021, в період часу з 04 год. до 07 год. 45 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи на кухні загального користування за адресою: АДРЕСА_2 , в ході сварки на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_10 , з метою вбивства потерпілого, взяла правою рукою кухонний ніж та нанесла ним ОСОБА_10 один удар в область серця, чим спричинила потерпілому тілесні ушкодження, які потягли його смерть.

В апеляційній скарзі обвинувачена із урахуванням наданих доповнень просить скасувати вирок місцевого суду у зв`язку із неповнотою судового розгляду та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вбивство вчинив ОСОБА_11 , якому потім ОСОБА_12 допоміг приховати сліди злочину. Проте, місцевий суд не звернув уваги на її показання, не перевірив зазначені факти та безпідставно не допитав ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , які могли розповісти про обставини події.

Наголошує, що до ОСОБА_14 вона ніколи не телефонувала, а лише бачила його кілька разів, коли він приходив до неї у кафе придбавати спиртні напої.

Звертає увагу, що захисника їй надали через тривалий час після затримання, чим порушено її право на захист.

Крім того, обвинувачена зазначила, що вину не визнає, а надала неправдиві показання під час досудового розслідування внаслідок застосування щодо неї працівниками поліції заборонених методів. За результатами перевірки за даними фактами слідчим ДБР ОСОБА_15 було винесено постанову про закриття кримінального провадження, проте постанова була оскаржена до Октябрського районного суду м. Полтава, де остаточне рішення на момент постановлення вироку не ухвалено.

Звертає увагу, що на місці події була знайдена кров людини, яка за походженням не належить їй та потерпілому, що підтверджує наявність ще однієї особи на місці вчинення діяння.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок місцевого суду у зв`язку із неповнотою судового розгляду та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Наводить доводи, аналогічні викладеним у апеляційній скарзі обвинуваченої.

Також звертає увагу, що суд також не взяв до уваги факт виявлення у ОСОБА_8 під час її медичного огляду працівниками Державної установи «Полтавська установа ВП (№23)», тілесних ушкоджень.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинувачену та її захисника в підтримку поданих апеляційних скарг, прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за обставин, викладених у вироку, та кваліфікація її дій є правильними і ґрунтуються на належних та допустимих доказах, що були безпосередньо досліджені в суді першої інстанції та отримали належну оцінку.

Допитана у судовому засіданні у суді першої інстанції ОСОБА_8 вину у вчиненому злочині не визнала та вказала, що вбивство вчинив ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_12 допоміг йому приховати сліди злочину.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою своєї вини, її винуватість у вчиненні злочину доведено такими доказами.

Відповідно до висновку експерта №305 від 09.07.2021 на вилучених з місця виявлення трупа ОСОБА_10 речах знайдені сліди крові, які можуть походити від ОСОБА_8 та ОСОБА_13 .

Висновком експерта №950 від 13.07.2021 встановлено, що на вилученій в ході огляду місця події біля будинку АДРЕСА_3 , в яку був загорнутий труп ОСОБА_10 , знайдена кров людини, яка може походити від ОСОБА_10 , або від декількох осіб у разі змішування крові. У випадку змішування не виключається наявність крові підозрюваної ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_13 .

Згідно з висновком експерта №920 від 13.07.2021 на килимі, вилученому у кімнаті №1 секції 29 будинку №27 виявлено сліди крові, яка може походити від ОСОБА_10 . Кров ОСОБА_8 могла бути присутня в цих слідах як домішок.

Висновком експерта №919 від 13.07.2021 встановлено, що на вилучених в ході обшуку секції 29 будинку АДРЕСА_4 рушнику знайдена кров людини, яка може походити від ОСОБА_8 , походження крові від ОСОБА_10 виключено, на рушнику бежевого кольору знайдена кров людини, яка може походити від ОСОБА_10 , кров обвинуваченої могла бути присутня на об`єкті як домішок.

Згідно з висновками експертів №288 від 01.07.2021 та №304 від 15.07.2021 у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з рук ОСОБА_8 виявлена кров людини, яка може походити від ОСОБА_10 , а в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з кистей рук потерпілого ОСОБА_10 виявлена кров людини, яка може належати ОСОБА_10 та у якій можуть бути домішки крові ОСОБА_8 та ОСОБА_13 за наявності у них джерела зовнішньої кровотечі.

Під час проведення слідчого експерименту 07.06.2021 ОСОБА_8 детально розповіла про обставини вбивства ОСОБА_10 , аналогічні викладеним у обвинувальному акті, та приховування трупа. Також ОСОБА_8 видала ніж, яким нанесла ОСОБА_10 колото-різане ушкодження, та свої червоні штани, в яких була на момент вбивства.

Відповідно до висновку експерта №412/3 від 09.08.2021 такі показання ОСОБА_8 не суперечать характеру та механізму утворення проникаючого колото-різаного ушкодження, виявленого на тілі трупа ОСОБА_10 .

Висновками експертів №114-МК та №115-МК встановлено ймовірність спричинення наданими на експертне дослідження ножами колото-різаного пошкодження на вилученій футболці та клаптику шкіри потерпілого.

Відповідно до висновку експерта №918 від 09.07.2021, на вилучених штанах обвинуваченої виявлено кров людини, яка може походити від ОСОБА_10 , а від ОСОБА_8 - тільки як домішок, при умові наявності у неї зовнішньої кровотечі на час події.

Висновком експерта №948 від 14.07.2021 встановлено, що на вилучених у свідка ОСОБА_13 светрі та штанах знайдена кров людини, яка може походити від ОСОБА_10 , а в разі, якщо дані сліди були утворені двома та більше особами, кров свідка ОСОБА_13 могла бути присутня в цих слідах тільки як домішок, при умові наявності у нього зовнішньої кровотечі на час події.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомив, що в ніч на 05.06.2021 він ночував у помешканні ОСОБА_8 та прокинувся від крику обвинуваченої, яка вчинила сварку на кухні з потерпілим, під час якої нападала на ОСОБА_10 . Після цього свідок покинув приміщення. Коли того ж дня після обіду ОСОБА_12 повернувся, то ОСОБА_8 сказала йому, що вбила сусіда ОСОБА_16 , спричинивши йому удар ножем в серце, просила допомогти винести його труп, на що ОСОБА_12 їй відмовив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомив, що ОСОБА_8 05.06.2021 неодноразово телефонувала йому та просила допомогти винести труп чоловіка, якого вона вбила.

Потерпіла ОСОБА_9 дала показання, що є сестрою потерпілого ОСОБА_10 , який орендував для себе житло за адресою: АДРЕСА_5 . 05.06.2021 року близько 04:00 год. ранку ОСОБА_10 зателефонував їй, сказав, що він повернувся з кафе та лягає спати у своїй кімнаті, після чого зник. Також ОСОБА_9 розповіла, що у брата склалися негативні стосунки з його сусідкою ОСОБА_8 , оскільки вона вважала, що ОСОБА_10 був працівником поліції та здійснював за нею нагляд.

Викладеними доказами повністю підтверджується винуватість ОСОБА_8 в умисному вбивстві потерпілого.

Колегія суддів погоджується з критичною оцінкою місцевим судом показань обвинуваченої щодо непричетності до вчинення злочину.

Так, з показань потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_12 вбачається, що саме у ОСОБА_8 був конфлікт з ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_17 повідомив суду, що є власником кімнати АДРЕСА_6 , яку здає в оренду. Але в секції в інших кімнатах проживає сім`я ОСОБА_8 , з якою постійно виникають конфлікти. Його клієнти скаржилися на їх протиправну поведінку, казали, що вони зловживають алкоголем та наркотичними засобами, агресивно себе поводять. З цих підстав ОСОБА_17 та його клієнти скаржилися у поліцію на протиправну поведінку ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_18 також повідомила суду про постійній конфліктні ситуації ОСОБА_8 та її сім`ї із сусідами.

Показання потерпілої та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 і ОСОБА_18 є логічними, послідовними, узгоджуються між собою та з іншими доказами. Підстав їм не довіряти колегія суддів не вбачає.

В той же час, показання ОСОБА_8 у суді першої інстанції щодо обставин події є суперечливими та нещирими, тому місцевий суд правильно дав їм критичну оцінку.

Так, колегія суддів звертає увагу, що коли потерпіла розшукувала брата, ОСОБА_8 їй повідомила, що той пішов на роботу, тобто надала вочевидь неправдиву інформацію, оскільки за жодних обставин не могла бачити, щоб ОСОБА_10 вранці кудись пішов.

При цьому рушники на кухні, килим у кімнаті №1, одяг обвинуваченої та її брата були в крові, труп потерпілого близько доби, в теплу пору року, знаходився у кімнаті брата обвинуваченої, через що ОСОБА_13 був змушений ночувати у кімнаті ОСОБА_8 . Тобто ОСОБА_8 не могла не знати про подію, що сталася у помешканні, де вона проживає.

Все викладене свідчить про нещирість показань обвинуваченої у місцевому суді та про неправдивість її тверджень щодо непричетності до вчинення злочину.

Відповідно, є надуманими і твердження обвинуваченої про те, що вбивство вчинив ОСОБА_11 .

Слідчий експеримент за участі ОСОБА_8 проведений у відповідності до вимог ст.240 КПК України, в присутності захисника обвинуваченої.

В ході проведення цієї слідчої дії обвинувачена детально розповіла про обставини вбивства, які могли бути відомими лише безпосередньому учаснику події. Так, обвинувачена повідомила не лише про механізм нанесення тілесного ушкодження потерпілому, який узгоджується із висновком судово-медичної експертизи, а і повідомила про те, куди сховала ніж, де приховувала труп, куди в подальшому викинула труп та речі потерпілого. Всі ці показання узгоджуються з протоколами обшуку, оглядів, висновками експертиз.

Крім того, відповідно до висновку судової психологічної експертизи №СЕ-19/117-21/8135-ПС від 28.07.2021, у процесі відтворення ОСОБА_8 подій у слідчому експерименті, проведеному 07.06.2021, в комунікативній поведінці ОСОБА_8 констатуються психологічні особливості, що властиві для самостійної реконструкції подій. Суттєвих ознак психологічного впливу на обвинувачену не виявлено.

Тому підстав для визнання протоколу слідчого експерименту недопустимим доказом колегія суддів не вбачає.

Доводи сторони захисту щодо застосування відносно ОСОБА_8 заборонених методів досудового розслідування спростовуються таким.

ОСОБА_8 оглядав судово-медичний експерт ОСОБА_19 , який у судовому засіданні повідомив, що він 08.06.2021 ретельно оглянув ОСОБА_8 та виявив численні легкі тілесні ушкодження, які були їй спричинені до 04-05 червня 2021 року. З 06.06.2021 року у ОСОБА_8 не могло бути перелому ключиці, на який вона вказує, оскільки на момент огляду у неї не було жодних обмежень в русі, що характерно для переломів, а також не було жодних «свіжих» тілесних ушкоджень у виді набряків, синців, гематом, тобто не було проявів застосуванням до неї зовні сили, якою мало бути заподіяно внутрішнє ушкодження у виді перелому, зокрема, ключиці.

Висновком судово-медичної експертизи №571, проведеної з 08.06.2021, встановлено, що у ОСОБА_8 виявлені легкі тілесні ушкодження, які утворилися не менше ніж за три доби до проведення огляду.

Отже 08.06.2021 у ОСОБА_8 не виявлено тілесних ушкоджень які могли б утворитися після її затримання 06.06.2021.

Також на відеозаписі слідчого експерименту, проведеного 07.06.2021 року з ОСОБА_8 , видно, що вона не має фізіологічних обмежень у рухах.

Крім того за результатами звернення ОСОБА_8 Крюківським районним судом м. Кременчука було доручено ТУ ДБР у м. Полтава провести в порядку ст. 214 КПК України перевірку щодо застосування відносно неї поліцейськими недозволених методів досудового розслідування.

У зв`язку з чим 02.09.2021 слідчим Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_15 до ЄРДР було внесено відомості за №0000235 про вчинення працівниками поліції кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365 КК України при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000309 від 06.06.2021 року по її обвинуваченню за ч.1 ст.115 КК України.

24.04.2022 за результатами проведеного досудового розслідування винесено постанову про закриття зазначеного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю у діях поліцейських складу кримінального правопорушення, яку адвокатом ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 було оскаржено до Октябрського районного суду м. Полтави.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11.12.2023 у задоволенні скарги адвоката відмовлено. На зазначене рішення адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, яку ухвалою Полтавського апеляційного суду від 08.02.2024 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду від 11.12.2023 без змін.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає безпідставними доводи ОСОБА_8 та її захисника про застосування щодо обвинуваченої з боку працівників поліції заборонених методів досудового розслідування, внаслідок яких вона була вимушена себе оговорити в ході проведення слідчого експерименту 07.06.2021, та щодо відсутності остаточного рішення у кримінальному провадженні №0000235 від 02.09.2021.

Посилання обвинуваченої на висновки експертиз №919 та №950 від 13.07.2021 відповідно до яких на вилучених в ході обшуку секції 29 будинку АДРЕСА_4 простирадлі виявлена кров людини, походження якої виключається від ОСОБА_10 та ОСОБА_8 та на килимі, вилученому в дворі будинку АДРЕСА_3 , в який був загорнутий труп ОСОБА_10 , виявлена кров людини, походження якої від ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 виключається, не спростовують винуватість ОСОБА_8 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, оскільки наявність крові інших осіб у місцях загального доступу не суперечить наявним у матеріалах справи доказам.

Також, є надуманими доводи обвинуваченої про те, що не телефонувала ОСОБА_14 з проханням допомогти приховати труп, а телефонував свідку ОСОБА_12 або ОСОБА_11 .

Так, інформацією оператора мобільного зв`язку підтверджується факт телефонного дзвінка з телефону ОСОБА_8 , який виявлений в ході обшуку її помешкання, на телефон ОСОБА_14 .

При цьому, свідок ОСОБА_14 стверджує, що саме обвинувачена, з якою він був раніше знайомий, кілька разів протягом дня телефонувала йому та просила допомогти вивезти труп.

Щодо доводів обвинуваченої про безпідставну відмову місцевим судом у допиті свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , слід зазначити, що ОСОБА_13 в судовому засіданні 09.06.2022 відмовився давати показання у суді першої інстанції, посилаючись на родинні зв`язки з ОСОБА_8 . Разом з тим, ОСОБА_11 неодноразово викликався для допиту до місцевого суду, проте у судові засідання свідок не з`являвся про причини своєї неявки не повідомив, у зв`язку з чим місцевим судом було винесено ухвалу від 18.07.2023, якою органу досудового розслідування доручено встановити фактичне місце проживання ОСОБА_11 та вручити йому повістку про виклик до суду. Проте за результатами виконання ухвали, встановити місце знаходження свідка не вдалося. Тобто, місцевим судом було вжито належні заходи для допиту зазначених свідків.

Є безпідставними і доводи апелянтів про порушення під час досудового розслідування права ОСОБА_8 на захист.

Так, відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_8 затримано 06.06.2021 о 21 год. 04 хв. Копію протоколу захисник отримав 06.06.2021 о 22 год. 50 хв. Зауваження і доповнення до протоколу відсутні. Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що адвокат ОСОБА_20 був залучений при проведенні слідчих дій, зокрема слідчого експерименту 07.06.2021 за участю ОСОБА_8 . Протягом досудового розслідування та судового розгляду обвинувачена мала захисника, процесуальні та слідчі дії з ОСОБА_8 проводились за його участі, тому будь-які обставини, що могли б свідчити про порушення її права на захист, апеляційним судом не встановлені і апелянтами не наведені.

Враховуючи викладене, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст. ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким; розмір шкоди, заподіяної злочином; наявністю тяжких наслідків у виді смерті молодого чоловіка, особу обвинуваченої, яка не працює, за місцем проживання характеризується негативно, не відшкодувала завдану шкоду; на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання; думку потерпілої, яка просила призначити ОСОБА_8 найсуворішу міру покарання.

Таким чином, призначене ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України, в межах санкції статті, відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Враховуючи викладене, місцевим судом не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, як про це зазначено у апеляційних скаргах, тому підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни чи скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим апеляційні скарги обвинуваченої та в її інтересах захисника не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_8 та в її інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.11.2023, щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4