Справа № 419/1890/20
Номер провадження 1-в/194/93/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2024 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області подання заступника начальника Відділу №24 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності обвинувального вироку засудженої:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дебальцеве Донецької області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та раніше проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 02.10.2020 року за ч. 1 ст. 309 КК України

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника Відділу №24 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності обвинувального вироку ОСОБА_4 засудженої за вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 02.10.2020 року за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.

В обґрунтування подання представник органу пробації вказує, що 02.11.2020 року вказаний вирок з розпорядженням відносно ОСОБА_4 надійшов на виконання до органу пробації. Засуджена ОСОБА_4 у визначений вироком суду строк штраф не сплатила. Зв`язок з ОСОБА_4 було втрачено та місце її знаходження на даний час невідоме. Підстав для внесення відомостей до ЄРДР за ст. 389 КК України не вбачається. Строк давності виконання вказаного вироку сплив.

Прокурор проти задоволення подання органу пробації не заперечував.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд подання без його участі, подання підтримує.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, судом вживались заходи щодо повідомлення ОСОБА_4 про дату та час судового засідання.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об?єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв?язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя.

Відповідно до розпорядження Верховного суду України від 06.03.2022 р. №1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», територіальна підсудність Новоайдарського районного суду Луганської області змінена на Тернівський міський суд Дніпропетровської області.

Згідно статті 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Так, згідно п.1 ч. 1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Штраф, відповідно до ст. 53 КК України, є менш суворим видом покарання ніж обмеження волі.

Статтею 26 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Згідно ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Виходячи з положень КПК України зупинення строку давності відбувається у разі ухилення засудженого від відбування покарання, тобто умисного вчинення діяння, яке полягає у невиконанні засудженим обов`язку щодо відбування призначеного йому обвинувальним вироком покарання (наприклад, шляхом зміни прізвища, підроблення документів, зміни місця роботи, виїзду з місця проживання у невідомому напрямку тощо).

Відповідно до позиції Верховного Суду України, ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Згідно ч. 4 ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Відповідно до постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.12.2015 року стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати право обмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обстави застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 02.10.2020 року за ч. 1 ст. 309 КК України ОСОБА_4 визнано винною та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. Вирок набрав законної сили 01.11.2020 року.

Згідно листа ГУНП в Луганській області від 04.06.2024 року №1267/111/24-2024, підстав для внесення відомостей до ЄРДР відносно ОСОБА_4 за ст. 389 КК України не вбачається, оскільки з`ясувати всі обставини неможливо.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Втім, в матеріалах справи відсутні дані про ухилення засудженої від відбування покарання, зокрема притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, та про вчинення нею нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що на даний час закінчився визначений у п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України дворічний строк давності виконання вироку Новоайдарського районного суду Луганської області від 02.10.2020 року щодо ОСОБА_4 , суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення засудженої від відбування покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 80, 537, 539 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Подання заступника начальника Відділу №24 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності обвинувального вироку засудженої ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 02.10.2020 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1