Справа № 191/3640/20
Провадження № 1-в/191/538/24
У Х В А Л А

іменем України

14 листопада 2024 року м. Синельникове

Синельниківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове подання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX-

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського районного суду Дніпропетровської області надійшло подання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX.

В обґрунтування подання посилаються на те, що ОСОБА_4 відбуває за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.04.2021, яким він засуджений за ч.1 ст.119, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Початок строку 18.06.2021, кінець строку 18.07.2025. Враховуючи, що 09.08.2024 набрав чинності Закон № 3886-IX від 18.07.2024, на підставі ст. 5, ч.2 ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України просить звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.04.2021 у відповідності до чинного законодавства.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їх участі.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «СВК (№94)» за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.04.2021, яким він засуджений за ч.1 ст.119 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання, призначене ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року, та остаточно визначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 місяця позбавлення волі. Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання. Вирок набрав законної сили 01.06.2021.

Відповідно до вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.07.2020 ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст. 162, ч.1 ст.309, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 185, ч.1ст. 70, 72 КК України до 3 років місяців позбавлення волі. На підставі ст.75,76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15.09.2020 вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2020 року змінено в частині призначення покарання. Призначено ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 162, ч.1 ст.309, ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70, 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки. Вирок набрав законної сили 15.09.2020.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, вказаним Законом фактично частково декриміналізовано (в залежності від обсягу вартості майна, яким заволоділа особа) відповідальність за ст.185, 190, 191 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Статтями 537, 539 КПК України законодавець визначив вичерпний перелік питань, які має право вирішувати суд під час виконання вироків.

Так, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Положеннями ч. 2, 3 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 КК України.

Отже, враховуючи вказані положення КПК України, а також те, що Закон №3886-ІХ є таким ,яким скасовано кримінальну протиправність кримінальних правопорушень, передбачених ст.185,190,191КК України, в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 НМ (установлений на час вчинення діяння), суд, в порядку п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, може лише вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного судом (судами) покарання, згідно ч. 2 ст. 74 КК України.

За вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.07.2020 ОСОБА_4 засуджений за різними статтями Кримінального кодексу України, в тому числі за тими, на які не розповсюджується дія Закону № 3886-IX, а тому таке приведення вироку у відповідність до діючого законодавства, фактично є скасуванням або зміною вироку, що виходить за межі повноважень суду, який не ухвалював зазначений вирок, на стадії його виконання.

Таким чином у задоволенні клопотання ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» слід відмовити.

Керуючись ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1