Справа № 369/9737/24
Провадження № 1-кс/369/1978/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2024 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 про притягнення до відповідальності дізнавача, стягнення моральної шкоди та направлення справи до суду в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000764 від 21 вересня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 про притягнення до відповідальності дізнавача, стягнення моральної шкоди та направлення справи до суду в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000764 від 21 вересня 2022 року.

В обґрунтування вимог зазначив, що 19 травня 2023 року прокурором Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000764 від 21 вересня 2022 року була призначена дізнавач ОСОБА_4 , яка свідомо порушила терміни досудового слідства. Дізнавач ОСОБА_4 нахабно своїми непрофесійними діями, порушила норми КПК. З матеріалів справи зникли: довідка переселенця, факт завданої шкоди, чек на оплату виконаних робіт, по усуненню шкоди завданої ОСОБА_5 . Затягування досудового слідства і бездіяльність дізнавача ОСОБА_4 підривають довіру до правоохоронної системи, влади. Приносять психологічні і моральні ушкодження.

У зв`язку із чим, ОСОБА_3 просив слідчого суддю притягнути до відповідальності дізнавача ОСОБА_4 відповідно до закону; стягнути з дізнавача ОСОБА_4 1 (одну) гривню моральної шкоди на користь ОСОБА_3 ; зобов`язати виконати норму КПК, направити справу ст. 356 до суду.

Вивчивши скаргу ОСОБА_3 та додані до неї матеріали, дійшов таких висновків.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до положень статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України.

Одним з головних принципів, якому повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження, є принцип законності, згідно з яким суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (частина 1 статті 9 КПК України).

Згідно зі статтею 3 КПК України кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України (частина 3 статті 26 КПК України).

Згідно ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Таким чином, перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження, передбачений ч.1 ст.303 КПК України, є вичерпним.

Зі змісту заяви ОСОБА_3 встановлено, що її предметом є не оскарження рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, а вимога до слідчого судді про притягнення до відповідальності дізнавача, стягнення моральної шкоди та направлення справи до суду, що очевидно виходить за рамки його повноважень.

Частина 1 ст. 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності саме слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування та право на оскарження.

Аналіз вищенаведених положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що право на оскарження слідчому судді рішень, дій чи бездіяльності особа отримує лише тоді, коли слідчий, дізнавач або прокурор прийняли певні рішення, вчинили дії або допустили бездіяльність, оскарження яких передбачено ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді. Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Так, згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012 року №1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» - у випадку якщо скарга не відповідає вимогам закону, слідчий суддя виносить ухвалу про повернення скарги.

За таких обставин, скарга заявника не містить посилання на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка може бути предметом оскарження згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, наведені обставини унеможливлюють призначення скарги до розгляду й відповідно прийняття законного та обґрунтованого рішення, а тому скаргу слід повернути заявнику.

Керуючись нормами ст. 1, 3, 26, 303-304, 309 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 про притягнення до відповідальності дізнавача, стягнення моральної шкоди та направлення справи до суду в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000764 від 21 вересня 2022 року, - повернути.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_6