Справа №: 398/5741/24
провадження №: 1-кп/398/448/24
ВИРОК

Іменем України

"08" листопада 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 03.01.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Звенигородка Олександрійського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_5 будучи військовозобов`язаним, 21.11.2023 визнаний придатним до військової служби військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно довідки № 2704 від 21.11.2023.

У цей же день, ОСОБА_5 в ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: буд. АДРЕСА_3 отримав мобілізаційне розпорядження та повістку про прибуття протягом 24 годин до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправки на військову службу під час мобілізації.

Працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 21.11.2023 повідомлено ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією, передбачену ст. 336 КК України.

Будучи належним чином повідомленим, ІНФОРМАЦІЯ_3 , про час та місце прибуття для відправки на військову службу під час мобілізації, ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у період воєнного стану, порушуючи вимоги ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указ Президента України № 69-2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», будучи визнаним придатним до військової служби, не з`явився протягом 24 годин, після вручення мобілізаційного розпорядження до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: буд. АДРЕСА_3 для відправки на військову службу під час мобілізації, чим допустив ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, тобто, ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336КК України, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, доведена повністю.

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вчинений обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України, є не тяжким злочином.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого встановлено, що він неодружений, не працює, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, раніш не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Пунктом 3 частини 1 статті 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Таким чином, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини даного кримінального провадження, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним злочину, керуючись вимогами кримінального закону та передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченого ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і суду є підстави застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , покарання пов`язане з позбавленням волі у межах строку, передбаченого санкцією ст. 336 КК України.

На переконання суду таке порання буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів, тобто для досягнення мети покарання, відповідно до положень, які містяться в ст.50 КК України.

За встановлених обставин, суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі, не вбачає підстав для застосування ст.ст.69,75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_5 .

В даному випадку, суд вважає, що таке покарання та принцип його призначення повністю досягне мети його застосування та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки і не становитиме для нього особистого надмірного тягаря, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винному.

Крім того, дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з моменту його фактичного затримання, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обраховувати з 08.11.2024 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 18.10.2024 р. з дня його фактичного затримання по 07.11.2024 р., із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 залишити у виді тримання під вартою до набранням вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1