Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 494/515/22
Номер проведження 1-кп/508/26/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року Миколаївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у селищі Миколаївка Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 12.03.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Березівки Одеської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, суд

установив:

11.03.2022 року приблизно о 14-00 годині, більш точний час слідством не встановлено, у ОСОБА_9 під час перебування за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_2 виникла сварка з його матір`ю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку. Під час конфлікту у ОСОБА_9 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень своїй матері ОСОБА_10 . На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, протиправно, на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні, з метою спричинення тілесних ушкоджень завдав декілька ударів кулаками обох рук в область обличчя ОСОБА_10 , від чого остання впала на підлогу. У продовження своїх злочинних дій ОСОБА_9 завдав ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя у момент заподіяння, шляхом заподіяння численних ударів ногами в область тулуба потерпілої. В результаті неправомірних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_10 отримала тяжкі тілесні ушкодження у виді поєднаної травми грудної клітки у вигляді закритих множинних переломів ребр з обох сторін по декількох анатомічних лініях, закритої травми органів черевної порожнини та позаочеревного простору у вигляді крововиливів у діафрагму, шлунок, брижу тонкої кишки та лівий позаочеревний простір, що потягли за собою травматичний шок та спричинили смерть потерпілої.

Такі дії ОСОБА_9 органом досудового слідства кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, пов`язаного із домашнім насильством, передбаченого ч.2 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому обвинуваченні не визнав та зазначив, що не вчиняв цього злочину. Від дачі показів відмовився.

На підтвердження пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення сторона обвинувачення посилалася на такі докази, які були безпосередньо досліджені судом в ході судового розгляду, та підтверджують винуватість останнього у вчиненні вищезазначеного злочину:

Так, потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що померла ОСОБА_10 була її матір`ю. Обвинувачений є братом потерпілої. З 1994 року ОСОБА_11 із матір`ю та братом не проживала. Вона живе у 30 хвилинах пішки від них. Мати та брат останнім часом зловживали алкогольними напоями, тому ОСОБА_11 до них майже не приходила. ОСОБА_10 працювала у магазині, приблизно раз на місяць у неї закінчувалися гроші, тому вона приходила до доньки, щоб позичити. Остання допомагала. За останні роки до смерті мати декілька разів скаржилася на те, що у неї із ОСОБА_9 були конфлікти, він її б`є. ОСОБА_11 не бачила на ній тілесних ушкоджень. Продавщиця у магазині тричі з початку війни і до смерті ОСОБА_10 розповідала ОСОБА_11 про те, що бачила, як мати із ОСОБА_9 скандалили, сперечалися, коли вживали алкогольні напої. У березні 2022 року близько 10-00 години до будинку ОСОБА_11 прийшов ОСОБА_9 із товаришем на ім`я ОСОБА_12 та повідомив, що їх мати померла. Це була п`ятниця або субота. Потерпіла спочатку не повірила та сказала, що треба викликати поліцію. ОСОБА_9 повідомив, що не має грошей на телефоні. ОСОБА_11 зателефонувала сину та викликала поліцію. Остання повідомила, щоб брат йшов до свого будинку та чекав на поліцію. Потерпіла зібралася та також пішла до будинку матері. ОСОБА_9 там не було. Через декілька хвилин підійшов його товариш ОСОБА_12 , потім з`явився брат та під`їхали працівники поліції. ОСОБА_9 показав літню кухню, де знаходилася мати. Було складено протокол огляду місця події. ОСОБА_11 стало зле, тому вона пішла.

Свідок Імітер ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що тривалий час працювала у магазині із ОСОБА_14 , із якою мала добрі стосунки. Остання була дуже доброю та спокійною людиною, ні з ким не конфліктувала. Вона 16 числа кожного місяця отримувала пенсію, а син змушував віддавати гроші йому, бив її. Після цього він йшов до магазину та купляв алкогольні напої. Одного разу, ОСОБА_10 три дні не виходила на роботу. ОСОБА_15 пішла до неї до дому та побачила, що ОСОБА_10 вся побита, голова розбита. Остання розповіла, що ОСОБА_9 казав, якщо не віддасть йому пенсію, він її вб`є. Вона не хотіла викликати поліцію та казала, що всі будуть сміятися з того, що вона «посадить» рідного сина. Разом із тим ОСОБА_10 постійно скаржилася на те, що син її ображає, б`є, забирає гроші та не дає їжу. У день напередодні смерті потерпілої ОСОБА_15 бачила, як ОСОБА_10 йшла до дому із пенсією. ОСОБА_9 підійшов до неї, став вимагати гроші, вдарив по голові та штовхнув, вона трималася за паркан, щоб не впасти. ОСОБА_15 стояла в цей час у дверях магазину та все це бачила. Коли ОСОБА_15 почала кричати, ОСОБА_9 схопив мати за плечі та почав тягти у бік їх будинку. Більше свідок ОСОБА_10 не бачила.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що більше 20 років знайомий із ОСОБА_9 та його матір`ю. Остання товаришувала із матір`ю свідка. За характером спокійна, добра людина. ОСОБА_16 не проживав у м.Березівка деякий час, у 2019 році повернувся, щоб допомагати своїй матері, спілкувався із ОСОБА_9 та вживав із ним алкогольні напої. ОСОБА_9 у стані алкогольного сп`яніння не проявляв агресії, вів себе нормально. Особисто ОСОБА_16 ОСОБА_10 не скаржилася на те, що син її б`є, проте він це чув від ОСОБА_15 , яка працює у магазині. Зі слів останньої ОСОБА_10 неодноразово скаржилася на те, що син її ображає та забирає пенсію, вона була змушена тікати з будинку. Коли у ОСОБА_10 були тілесні ушкодження, вона казала матері ОСОБА_16 , що впала. 02.03.2022 року у ОСОБА_16 померла мати, він займався її похороном. 11 або 12 березня 2022 року зранку до нього прийшов ОСОБА_9 із ОСОБА_17 та повідомив, що його мати померла, спитав, що треба робити. ОСОБА_9 перебував у стані алкогольного сп`яніння, тілесних пошкоджень ОСОБА_16 на ньому не помітив. Він сказав, щоб обвинувачений нічого не чіпав та викликав поліцію. У ОСОБА_9 був мобільний телефон, у його матері не було. Чи був мобільний телефон у ОСОБА_17 , ОСОБА_16 не відомо. ОСОБА_9 не просив допомоги або викликати швидку допомогу. Він пішов. ОСОБА_16 був присутній, коли до будинку потерпілої приїхали працівники поліції.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що дружить з ОСОБА_11 , матір`ю якої є померла ОСОБА_10 . Обвинувачений є сином померлої та проживав разом з нею. Які між ними були відносини та як вони жили, свідку не відомо. Вони нечасто бачилися. Проте померла за життя скаржилася на ОСОБА_9 . Одного разу ОСОБА_18 підвозила ОСОБА_10 , у якої під оком був синець. На питання свідка, остання повідомила, що ОСОБА_9 побив її, коли вимагав гроші. Особисто ОСОБА_18 не бачила застосування ОСОБА_9 насилля у бік матері. Обвинуваченого вона бачила лише зрідка, коли він приходив у гості до сестри, у якої в той же час перебувала ОСОБА_18 .

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що із обвинуваченим не знайома, була знайома із його матір`ю, яка працювала у супермаркеті у м.Березівка. За характером була спокійна, добра. Дати ОСОБА_19 вже не пам`ятає, коли зустріла ОСОБА_10 неподалік від пошти, та хотіла отримати пенсію, проте лунала повітряна тривога. ОСОБА_19 запропонувала дати їй грошей на хліб, проте вона відмовилася. На теперішній час свідок вже не пам`ятає, чи бачила вона на ОСОБА_10 тоді тілесні ушкодження, проте слідчому вона могла при допиті казати, що бачила, оскільки це було відразу після цієї зустрічі, тому вона ще пам`ятала подробиці.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою родини ОСОБА_21 . Мати і син жили вдвох. З приводу злочину їй нічого не відомо. Гостей у сусідів ОСОБА_20 не бачила, конфліктів не чула. Із ОСОБА_10 остання не спілкувалася та не бачила на ній тілесних ушкоджень. Декілька разів ОСОБА_20 заходила до магазину та чула, як ОСОБА_10 скаржилася продавщиці на те, що син її б`є та забирає пенсію.

Судово-медичний експерт ОСОБА_22 , допитана за клопотанням сторони обвинувачення з приводу наданого нею висновку, пояснила, що у березні 2022 року вона проводила розтин трупа ОСОБА_10 . При зовнішньому огляді було виявлено множинні тілесні ушкодження. Їх кількість неможливо було перерахувати. Конкретні особливості предмета, яким були спричинені ці тілесні ушкодження, встановити не видалося можливим, оскільки він не відобразився у слідах на тілі. Можна стверджувати, що це не була палиця. Тілесні ушкодження могли бути нанесені кулаками рук або ногами, взуттям. У потерпілої були численні крововиливи у внутрішніх органах, зокрема в діафрагмі, в задній спинці шлунку, брижі тонкої кишки та лівому позачеревному просторі. Всі пошкодження були свіжі, з часом нанесення не більше 3-6 годин до настання смерті, що також підтверджується гістологічним дослідженням. Синці були багряні та багряно синюшні. Експерт пояснила, що удари потерпілій завдавались протягом декількох годин, але не більше 6 годин до смерті. Така кількість тілесних ушкоджень не могла утворитись одномоментно. Положення тіла при завданні тілесних ушкоджень ОСОБА_10 змінювалося. Безпосередньою причиною смерті став травматичний шок. Потерпіла на момент смерті перебувала в легкому ступені алкогольного сп`яніння. Експерт також зазначила, якщо особа наносила удари потерпілій ногою, то ніяких слідів на винуватці від цього не могло лишитися.

Суд безпосередньо не допитав в якості свідка ОСОБА_23 , оскільки останній не зміг з`явитися в судове засідання, так як проходить службу в лавах ЗСУ, однак дослідив запис судового засідання Березівського районного суду Одеської області від 14.06.2022 року, в якому він вже був допитаний в якості свідка по цьому ж кримінальному провадженні іншим належним складом суду. Так, у зазначеному судовому засіданні ОСОБА_23 пояснив суду, що є онуком померлої ОСОБА_10 , стосунки з обвинуваченим нейтральні. Про смерть бабусі йому повідомила матір, він приїхав за місцем проживання померлої, там вже була матір - ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , його друг та працівники поліції. Тіло бабусі лежало в літній кухні, ноги до дверей. В кухні був повний безлад, все було розкидане. Стільців не було. ОСОБА_23 бачив диван, на якому було так багато сміття, що неможна було прилягти. На зимовий період в кухні було холодно. Померла була одягнена, але не в зимовий одяг. Їжі в літній кухні не було. Після цього, ОСОБА_23 зайшов до будинку, обстановка там була звичайна. На тумбочці він побачив дві чарки, тарілки та залишки їжі. У будинку було холодно. У кімнаті будинку обвинуваченого стояв двоспальний диван, на якому було багато одіял. ОСОБА_23 зазначив, що бабуся ні з ким не конфліктувала, останнім часом вживала спиртні напої, тому він не часто спілкувався з нею. ОСОБА_9 він бачив за місяць до події. Свідок повідомив, що ОСОБА_10 часто жалілася на сина ОСОБА_9 , однак потім захищала його, бо це її син. ОСОБА_23 казав, що намагався запобігти конфліктам між бабусею і її сином. З сусідами в померлої конфліктів не було. Він не бачив, щоб з кимось бабуся вживала спиртні напої.

Суд безпосередньо не допитав в якості свідка ОСОБА_17 , оскільки місце його перебування на теперішній час не встановлено, що підтверджується відповідними матеріалами, однак дослідив записи судових засідань Березівського районного суду Одеської області від 09.06.2022 року та 16.03.2023 року, в якому він вже був допитаний в якості свідка по цьому ж кримінальному провадженню іншим належним складом суду.

Так, у судовому засіданні від 09.06.2022 року ОСОБА_17 пояснив суду, що є приятелем ОСОБА_9 і стосунки між ними хороші. Точний день свідок не пам`ятає, але це був день напередодні того дня, як мати обвинуваченого померла. Він перебував разом із ОСОБА_9 та його матір`ю вдома у останніх приблизно з 13.00 до 14.00 години, вони у трьох вживали спиртне, а потім ОСОБА_17 пішов. Обвинувачений прийшов до нього до дому у той же день приблизно о 22.00 годині, був з подряпинами, про які пояснив, що впав по дорозі. Про зустріч вони не домовлялися. Вони трохи посиділи, а потім за пропозицією ОСОБА_9 вирішили повернутися до нього додому. Вдома мати обвинуваченого ОСОБА_17 не бачив. ОСОБА_10 жила у літній кухні, там теж є ліжко. В будинку ОСОБА_9 одна кімната і там є одне ліжко. Вони прийшли та лягли спати. В будинку було холодно, піч не працювала, електрики та опалення або газу в будинку не має, води або душа теж не має. Тільки на подвір`ї є криниця та вбиральня. У ОСОБА_17 за місцем проживання умови такі самі. До ОСОБА_24 вони із ОСОБА_9 в той день не ходили. З ранку, як прокинулись, ОСОБА_9 вийшов з будинку, а через хвилин п`ять повернувся та повідомив, що його мати померла. Вони пішли до сестри обвинуваченого, а потім до його приятеля на ім`я ОСОБА_25 . Потім ОСОБА_9 пішов. Вони знов зустрілися біля будинку потерпілої. Чи спричиняв обвинувачений до матері фізичне насильство раніше ОСОБА_17 нічого не відомо.

У судовому засіданні від 16.03.2023 року ОСОБА_17 пояснив суду, що перебуває у дружніх відносинах з обвинуваченим. У день напередодні смерті ОСОБА_10 в обідній час він прийшов до обвинуваченого та разом з останнім та його матір`ю вживав спиртне. Був у них приблизно одну годину, після чого пішов. Близько 22.00 год. ОСОБА_9 прийшов до будинку ОСОБА_17 , при цьому мав подряпини на руках. ОСОБА_9 пояснив, що впав. Про зустріч вони не домовлялися. За пропозицією ОСОБА_9 вони вирішили піти до будинку обвинуваченого. Вони лягли спали на одному ліжку в кімнаті будинку. ОСОБА_17 зазначив, що увечері не бачив ОСОБА_10 . Зранку його розбудив обвинувачений та повідомив, що мати померла. Після чого вони разом пішли до сестри обвинуваченого ОСОБА_11 та повідомили останній, що трапилось. Згодом до будинку Гусарів підійшла сестра обвинуваченого та приїхали працівники поліції. ОСОБА_17 повідомив, що не бачив, щоб ОСОБА_9 заподіював тілесні ушкодження матері. Після повідомлення останнього про смерть матері, він не заходив до літньої кухні та не бачив тіло померлої. Обвинувачений інколи по декілька місяців працював в м. Одеса разом із ОСОБА_17 . Останній бачив тілесні ушкодженні на матері ОСОБА_9 . За поясненнями обвинуваченого, той міг її штовхнути, а мати падала.

Суд визнає покази свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_17 допустимими доказами, оскільки останні вже були допитані в якості свідків по цьому ж кримінальному провадженню іншим належним складом суду, що цілком відповідає вимогам ст.225 КПК України Суд також керується правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 року у справі №740/5745/15-к, відповідно до якої «Узагальнюючи наведені вище міркування, Суд дійшов таких висновків: суд при розгляді справи повинен забезпечити право сторін на допит особи, яка дає показання, важливі для вирішення справи, і не вправі використовувати позасудові свідчення такої особи. Що стосується судових свідчень особи під час минулого розгляду, то навіть за умови наявності таких свідчень, сторона має право вимагати допиту такої особи під час нового судового розгляду, і в такому випадку суд має вжити всіх необхідних заходів для забезпечення такого права. У той же час, якщо попри всі необхідні заходи забезпечити явку такої особи виявилося неможливим, сторона на доведення своєї позиції може надати суду показання особи, які та давала під час минулого судового розгляду, і сам факт відсутності такої особи під час нового розгляду не може бути підставою для визнання таких її показань недопустимим доказом. Водночас, дослідивши ці показання, суд повинен дати їм оцінку з погляду допустимості, належності та достовірності, враховуючи, у тому числі, на скільки були забезпечені права сторони під час допиту особи в минулому розгляді. Факт неможливості допиту цієї особи під час нового судового розгляду має враховуватися судом при оцінці достовірності цього доказу у сукупності з іншими доказами у справі.»

У даному провадженні суд вжив усі необхідні та можливі заходи для забезпечення явки в судове засідання свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_17 , однак вони виявилися безуспішними, оскільки ОСОБА_23 проходить службу у лавах ЗСУ, а ОСОБА_17 після смерті дідуся, із яким проживав у м.Березівка, виїхав до Тернопільської області, місце його перебування встановити не видалося можливим. При цьому, суд враховує, що показання цих свідків були не єдиним доказом, представленим стороною обвинувачення під час судового розгляду, а враховуються у сукупності із іншими доказами, дослідженими судом. Під час минулих розглядів сторонам була надана необмежена можливість піддати свідка ОСОБА_23 . перехресному допиту, а свідка ОСОБА_17 двічі протягом допитів в судових засіданнях, і матеріали провадження підтверджують, що сторони повною мірою скористалися такою можливістю. У суді апеляційної інстанцій сторона захисту жодним чином не згадувала про будь-які порушення, які стосувалися допиту цих свідків. Також під час нового судового розгляду не було встановлено будь-яких суттєвих обставин, які не були б відомі під час минулих розглядів і які б вимагали повторного допиту цих свідків з огляду на такі обставини.

За таких обставин, суд вважає, що дослідження показань свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_17 , які вони давали під час минулого розгляду, забезпечувало сторонам достатні процесуальні гарантії, здатні компенсувати неможливість їх допиту під час нового судового розгляду, а тому визнання цих свідчень допустимим доказом не порушує права обвинуваченого на справедливий судовий розгляд.

Судом також було досліджено письмові докази, надані стороною обвинувачення та досліджені в ході судового розгляду, які підтверджують винуватість ОСОБА_9 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а саме:

Відповідно до витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.03.2022 року, були внесені відомості до ЄРДР за №0000127 від 12.03.2022 року за ч.2 ст.121 КК України. Підставою для внесення вказаних відомостей про кримінальне правопорушення послугувало те, що 12.03.2022 року за місцем власного мешкання у домоволодінні за адресою АДРЕСА_2 , було виявлено труп ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ознаками насильницької смерті (т. 1 а. с. 116).

Із рапорту чергового до начальника Березівського РВП ГУНП в Одеській області від 12.03.2022 року вбачається, що 12.03.2022 року о 11-32 годині зі служби 102 від заявника ОСОБА_11 надійшло повідомлення про те, що 12.03.2022 року о 11-29 годині у будинку за адресою АДРЕСА_2 , виявленний труп ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а. с. 117).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 12.03.2022 року та фототаблиці до нього, проведеного слідчим Березівського РВП ГУНП в Одеській області 12.03.2022 року з 12-10 години по 12-55 години, об`єктом огляду була територія домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , в результаті якого у приміщенні літньої кухні виявлено труп ОСОБА_10 , а також багато порожніх пляшок від різних алкогольних напоїв (т.1 а. с. 118-129).

Згідно із протоколом огляду трупа від 13.03.2022 року та фототаблицями до нього, проведеним слідчим Березівського РВП ГУНП в Одеській області 13.03.2022 року з 09-15 годині по 10-20 години, об`єктом огляду місця події було приміщення моргу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , до якого доставлено труп померлої ОСОБА_10 із численними тілесними ушкодженнями для проведення розтину та з`ясування причин смерті, в ході якого були вилучені речі, які були одягнуті на трупі (т. 1 а. с. 130-143).

За протоколом огляду місця події (додатковим) від 13.03.2022 року та відеозаписом до нього, проведеним слідчим Березівського РВП ГУНП в Одеській області в період часу 13.03.2022 року з 15-30 години до 15-58 години, об`єктом огляду була територія домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , з відеофіксацією події. В процесі проведення слідчої дії були оглянуті приміщення житлового будинку та літньої кухні домоволодіння, де мешкали обвинувачений ОСОБА_9 разом із своєю матір`ю ОСОБА_10 . При огляді вказаного домоволодіння було виявлено документи ОСОБА_9 . В будинку та літній кухні обвинуваченого безлад, брудно та багато порожніх пляшок від спиртного. В кімнаті будинку стоїть тумбочка, на якій залишились залишки їжі, дві чарки та тарілки. Можливості створити місце, щоб присісти до імпровізованого столу для інших людей немає. Зокрема, в кімнаті будинку є ліжко, але одна частина ліжка була завалена старими жіночими речами, у двох на ліжку спати не можливо. У літній кухні є лежак, але він був повністю заставлений порожніми пляшками від спиртного, спати або лежати на ньому також не можливо (т.1 а. с. 151-159).

За протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.03.2022 року вбачається, що ОСОБА_9 був затриманий 13.03.2022 року о 20-20 годині у приміщенні Березівського РВП ГУНП в Одеській області. Затримання проходило у присутності понятих та призначеного захисника (т.1 а. с. 186-189).

Відповідно до постанови про визнання предметів речовими доказами та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 13.03.2022 року, визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження: дерев`яний предмет, продовженої форми коричневого кольору, поміщено до сейф-пакету № 0727723; дерев`яно-залізна ручка із чорною рукояткою та надписом «SPANIA», поміщено до сейф-пакету № 0009547; мобільний телефон білого кольору, поміщено до сейф-пакету № 0009547 (т.1 а. с. 160-161).

Згідно із постановою про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 13.03.2022 року, визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження: куртку болоневу сірого кольору, поміщено в сейф-пакет № 20469975; халат велюровий в сіро-синю смугу, поміщено до сейф-пакету № 0002275; светр в біло-червону смугу, поміщено до сейф-пакету № 0002277; спідницю темно-каратового кольору, поміщено до сейф-пакету № 0002276; колготи чорного кольору, шкарпетки вовняні білого кольору, шапка рожевого кольору, поміщені до сейф-пакету № 0002278; зрізи нігтів з рук трупа та волосся з 5 ділянок голови, поміщено до паперових конвертів та скріплено підписами понятих (т.1 а. с. 202).

За постановою про визнання предметів речовими доказами та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 14.03.2022 року, визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження: мобільний телефон марки «S-TELL» чорного кольору із написом «S1-082019»; мобільний телефон марки «SIGMA» із зеленими боковими частинами (т.1 а. с. 200-201).

Речові докази також були досліджені в ході судового розгляду.

Із акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 908/61 від 18.03.2022 року вбачається, що при судово-токсилогічному досліджені крові від трупа ОСОБА_10 , в крові виявлений етиловий спирт, в концентрації 0,93 проміле, вказана концентрація етилового спирту в крові могла відповідати легкому ступеню алкогольного сп`яніння (т. 1 а. с. 150).

Відповідно до висновку експерта № 61 від 12.04.2022 року та фотокарткам до нього, смерть ОСОБА_10 настала від поєднаної травми: закритої травми грудної клітки у вигляді закритих множинних переломів правих та лівих ребр по декількох аналогічних лініях, закритої травми органів черевної порожнини та позаочеревного простору у вигляді крововиливів в діафрагму, в шлунок, в брижу тонкої кишки, позаочеревний простір зліва. Безпосередньою причиною смерті став травматичний шок. Враховуючи ступінь проявлення трупних явищ (температура тіла на момент дослідження трупа становила +11 градусів, трупне задубіння слабко виражене, трупні плями при натисканні бліднуть та відновлюють свій колір понад 20 хвилин, відсутність гнильних змін), можливо допустити, що з моменту смерті ОСОБА_10 до моменту дослідження трупу пройшло в межах близько 36-48 годин, тобто смерть могла настати 11.03.2022 року в період часу з 09-00 години до 21-00 години. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлені такі тілесні ушкодження: закриті множинні переломи ребр з обох сторін: з права - X ребра по навкологрудинній лінії, V-X ребр по середній ключичній лінії та IX-X ребр по лопаточній лінії, з ліва IV-X ребр по середній ключичній лінії та IX-X ребр по лопаточній лінії; закрита травма органів черевної порожнини та позаочеревного простору (крововиливи в діафрагму, в шлунок, в брижу тонкої кишки та в стінку тонкої кишки, в лівий позаочеревний простір з поширенням в малий таз зліва); множинні синці та садна голови, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупими твердими предметами, якими міг бути кулак, нога взута у взутті тощо. Враховуючи морфологічні особливості тілесних ушкоджень (синців багряного кольору, садна червоного кольору, дно їх нижче рівня навколишньої шкіри), можливо припустити, що давність їхнього утворення у ОСОБА_10 не більше 3-6 годин до моменту настання її смерті. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, характерних для можливої боротьби не виявлено. Не виключено, що деякі тілесні ушкодження (синці) на верхніх кінцівках могли утворитися при спробі самозахисту та від нанесення ударів. Враховуючи морфологічні особливості, різноманітну локалізацію та розповсюдженість виявлених на трупі тілесних ушкоджень, ОСОБА_10 не могла власноручно сама собі спричинити виявлені на її тілі тілесні ушкодження. Виходячи з різноманітної локалізації ОСОБА_10 могла перебувати в будь-якому положенні (вертикальному, горизонтальному) і взаємоположення її відносно травмуючих предметів неодноразово змінювалось. Виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, у вигляді закритих множинних переломів ребр з обох сторін по декількох анатомічних лініях, закритої травми живота та позаочеревного простору у вигляді крововиливів у діафрагму, шлунок, брижу тонкої кишки та лівий позаочеревний простір, що потягли за собою травматичний шок, мають ознаки тяжких, небезпечних для життя (п.2.1.30/ «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень») і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 . Тілесні ушкодження у вигляді саден та синців мають ознаки легких тілесних ушкоджень (пункт 2.3.5 «Правил»). При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_10 в крові виявлений етиловий спирт в концентрації 0, 93 %, вказана концентрація етилового спирту в крові могла відповідати легкому ступеню алкогольного сп`яніння. Лікарське свідоцтво про смерть № НОМЕР_1 (попереднє), видане 13.02.2022 року з діагнозом: шок; множинні переломи ребер; напад з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження, а лікарське свідоцтво про смерть № НОМЕР_1 (остаточне), видане 12.04.2022 року з діагнозом: шок; множині переломи ребр; напад з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження (т. 1 а. с. 144-149).

Із акту судово медичного дослідження Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» №316 від 13.03.2022 року вбачається, що кров трупа ОСОБА_10 , 1954 року народження, відноситься до групи В (ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А за системою АВ0 (т.1 а. с. 184).

Згідно із висновком експерта № 106 від 31.03.2022 року, кров підозрюваного ОСОБА_9 , 1988 року народження, за ізосерологічною системою АВ0 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А (т.1 а. с. 191).

Відповідно до висновку експерта № 675/61 від 31.03.2022 року, у ОСОБА_10 , 1954 року народження, встановлено вогнищевий крововилив в м`яких тканинах з ділянки перелому ребр зі слабко вираженими реактивними змінами. Нерівномірно виражене кровонаповнення судин артерійного та венозного руслу, в надісланих тканинах внутрішніх органів, на фоні промерзання органів та їх тканин визначається периваскулярний кардіосклероз, вогнищева фрагментація кардіоміоцитів в міокарді (т.1 а. с. 185).

За висновком експерта № 122 від 11.04.2022 року з фотокартками долученими до нього, на пальто наявні рясні брудно-пилові нашарування та пошкодження, а саме: пошкодження «1» представляє собою розрив шва втайки лівого рукава, що утворився в результаті надмірного перерозтягнення; пошкодження «2», розташоване спинці справа, в її середній третині; пошкодження «3», розташоване на задній поверхні правого рукава пальто, в його середній третині, представляють собою ненаскрізні розриви, що утворились в результаті надмірного перерозтягнення при зачепі. Інших пошкоджень на пальто не виявлено. На колготах є пошкодження у вигляді розриву шагового шву з переходом на внутрішні бічні поверхні, який утворився в результаті надмірного перерозтягнення (т.1 а. с. 169-179).

Відповідно до висновку експерта № 107 від 14.04.2022 року, кров потерпілої ОСОБА_10 за ізосерологічною системою АВ0 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А. Кров підозрюваного ОСОБА_9 , 1988 року народження, за ізосерологічною системою АВ0 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А. У піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук потерпілої ОСОБА_10 виявлений білок людини, знайдені кров та ядровмісні та епітеліальні клітини. Встановити статеву приналежність крові та клітин не можливо через відсутність в препаратах об`єктів №№1,2 як ядер лейкоцитів так і ядер епітеліоцитів, придатних для даного виду дослідження. При визначені групової приналежності крові та клітин в об`єктах № № 1, 2 виявлений антиген В ізосерологічної системи АВ0, який властивий особі (особам) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А, що не виключає можливості походження крові та клітин в об`єктах № № 1, 2 від особи (осіб) з вищевказаною групою крові даної системи у тому числі як від самої потерпілої ОСОБА_10 так і від підозрюваного ОСОБА_9 (т.1 а. с. 196199).

За висновком експерта № 209 від 18.04.2022 року, кров потерпілої ОСОБА_10 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО. На светрі та халаті потерпілої ОСОБА_10 знайдена кров людини. При встановленні групової приналежності якої виявлений антиген В з ізогемаглютиніном анти-А за системою АВО. Таким чином, не виключається можливість походження крові на светрі та халаті від потерпілої ОСОБА_10 ( т.1 а. с. 192-195).

Суд, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового провадження, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, доведена повністю.

Вина ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується показами потерпілої ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_23 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 щодо сумісного проживання померлої ОСОБА_10 із сином ОСОБА_9 , їх взаємовідносини, сумісне вживання алкогольних напоїв, періодичне спричинення обвинуваченим тілесних ушкоджень матері, на що остання скаржилася протягом декількох років до смерті.

Із показів вказаних осіб вбачається, що ОСОБА_10 була спокійною людиною, ні з ким не конфліктувала. Померла за життя мала суперечки лише із сином ОСОБА_9 , за ініціативою останнього, з приводу грошей (пенсії), які отримувала ОСОБА_10 . Саме через це ОСОБА_9 неодноразово спричиняв їй тілесні ушкодження, що особисто бачила свідок ОСОБА_15 . Інші свідки бачили наявність тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_10 та чули її скарги на сина.

Зазначені свідчення узгоджуються із показами свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_19 , а також із поясненнями судово-медичного експерта ОСОБА_22 щодо характеру виявлених у померлої тілесних ушкоджень, їх локалізацію та походження.

Вина ОСОБА_9 також підтверджується показами свідка ОСОБА_17 , який під час попередніх судових розглядів давав свідчення щодо подій, які відбувалися напередодні смерті ОСОБА_10 . Так, останній зазначав, що 11.03.2022 року вживав алкогольні напої разом із ОСОБА_9 та його матір`ю в обідній час приблизно з 13-00 до 14-00 години за місцем їх проживання, після чого пішов. Зі свідчень ОСОБА_17 також вбачається, що ОСОБА_9 прийшов до нього цього дня вже після 22-00 години із подряпинами на руках. І хоча вони повернулися до будинку обвинуваченого, ОСОБА_17 увечері не бачив ОСОБА_10 , та навіть після повідомлення обвинуваченого про її смерть до літньої кухні не заходив.

Зазначені покази повністю узгоджуються із даними висновку експерта № 61 від 12.04.2022 року, за яким смерть ОСОБА_10 могла настати 11.03.2022 року у період часу з 09-00 години до 21-00 години, безпосередньою причиною смерті став травматичний шок, а тілесні ушкодження, виявлені при судово-медичній експертизі трупа, утворилися не більше 3-6 годин до моменту настання її смерті.

Отже, в ході судового слідства встановлено, що 11.03.2022 року приблизно о 14-00 годині ОСОБА_9 за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_2 в ході конфлікту із ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, протиправно, на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні, з метою спричинення тілесних ушкоджень завдав останній тяжкі тілесні ушкодження, що потягли за собою травматичний шок та спричинили смерть потерпілої.

Об`єктивність показань указаних свідків та потерпілої у суду не викликала жодних сумнівів, оскільки вони є послідовними, змістовними, детальними, відповідають фактичним обставинам провадження та узгоджуються між собою.

Посилання обвинуваченого на те, що свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_20 його обмовляють, суд вважає голослівним, оскільки причин обмовляти вказаними особами ОСОБА_9 під час судового слідства встановлено не було.

Крім того, вказані покази повністю узгоджуються із письмовими доказами, дослідженими судом, зокрема із протоколами огляду місця події від 12.03.2022 року та 13.03.2022 року та додатками до них фототаблицею та відеозаписом, відповідно до яких було оглянуто приміщення житлового будинку та літньої кухні домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , де мешкали ОСОБА_9 із своєю матір`ю ОСОБА_10 , де виявлено безлад та багато порожніх пляшок від різноманітних алкогольних напоїв, а також висновками експертів, досліджених в ході судового слідства.

Зазначені висновки експертів суд визнає переконливими, об`єктивними та обґрунтованими, взаємопов`язані з іншими матеріалами кримінального провадження, та вважає, що експертизи було проведено у порядку, встановленому законом.

Згідно з практикою Верховного Суду під час оцінки доказів слід керуватися критерієм доведення винуватості поза розумним сумнівом. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

За правилами ст. 91 КПК України, доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до змісту ст. 92 КПК України, обов`язок доказування покладено на прокурора.

На виконання положень ст. 22 КПК України, суд забезпечив сторонам усі можливості для реалізації своїх прав у судовому засіданні в межах кримінального процесуального закону.

Дослідивши та проаналізувавши усі надані докази, суд вважає, що сторона обвинувачення довела перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна та безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину, щодо якого йому було пред`явлено обвинувачення.

Сукупність обставин провадження, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, що є предметом даного судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин було вчинено і саме обвинувачений є винуватим у його вчиненні.

За встановлених обставин, твердження обвинуваченого про те, що він не спричиняв своїй матері тілесних ушкоджень, суд вважає необґрунтованими та такими, що спростоване доказами, яким суд дав належну оцінку.

Такі пояснення ОСОБА_9 суд оцінює критично та вважає обраним способом захисту з метою уникнення покарання за вчинене.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_9 щодо застосування до нього з боку працівників поліції недозволених методів при проведенні досудового розслідування даного кримінального провадження були предметом досудового розслідування ДБР та не впливають на ступінь доведеності його вини у вчиненні вказаного злочину. Стороною обвинувачення не було надано та не досліджувалося судом доказів, що б містили зізнавальні покази ОСОБА_9 .

Дії обвинуваченого, суд вважає за необхідне кваліфікувати за ознаками кримінального правопорушення, пов`язаного із домашнім насильством, передбаченого ч.2 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання ОСОБА_9 суд згідно з вимогами ст. 65, ч. 1 та ч.5 ст. 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який з огляду на положення ст. 12 КК України відноситься до тяжких, обставини його вчинення; особу винного, який характеризується посередньо, неодружений, не працює, на обліку у лікарня нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності притягувався, судимість погашена; відсутність обставин, що пом`якшують покарання, наявність обставин, що обтяжують покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах.

Враховуючи вищезазначені обставини, а також виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_9 покарання, пов`язане із ізоляцією від суспільства, у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.121 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, відповідатиме особі обвинуваченого та меті покарання, визначеній у ч.2 ст.50 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити без мін, а саме тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-376 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на дев`ять років.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили, - залишити без змін.

Початок строку відбуття покарання обчислювати з моменту набрання вироком суду законної сили.

Зарахувати ОСОБА_9 в порядку ч.5 ст.72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час судового провадження з 13.03.2022 року по день набрання вироком суду законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази - дерев`яний предмет, продовженої форми коричневого кольору, дерев`яно-залізну ручку із чорною рукояткою та надписом «SPANIA», куртку болоневу сірого кольору, халат велюровий в сіро-синю смугу, светр в біло-червону смугу, спідницю темно каралового кольору, колготи чорного кольору, шкарпетки вовняні білого кольору, шапку рожевого кольору, зрізи нігтів з рук трупа та волосся з 5-ти ділянок голови знищити, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 15.03.2022 року.

Речові докази - мобільний телефон марки «S-TELL» чорного кольору із написом S1-082019 та мобільний телефон марки «SIGMA» із зеленими боковими частинами повернути власнику, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 15.03.2022 року.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_26