КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5287/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , з доповненнями захисника ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 липня 2024 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеса, Одеської області, українця, одруженого, з вищою освітою, начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (на момент вчинення злочину), у військовому званні "полковник", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 липня 2024 рокузадоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 28.08.2024, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000803 від 18.09.2023.

Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначено у розмірі 25000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 75 700 000 (сімдесят п`ять мільйонів сімсот тисяч) гривень у національній грошовій одиниці, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_8 виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- залишити на зберіганні у відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги, захисником ОСОБА_7 , також подано доповнення до апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та водночас застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням його під вартою.

ЗахисникОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі, з доповненнями просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звільнити ОСОБА_8 з-під варти в залі суду.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 вказує на те, що повідомлена ОСОБА_8 підозра є необґрунтованою, оскільки цього не доведено у відповідному клопотанні слідчим та прокурором у судовому засіданні.

Так, відсутні докази щодо того, що сталася подія кримінального правопорушення та ОСОБА_8 причетний до цієї події, яку орган досудового розслідування вважає кримінальним правопорушенням.

Апелянт зазначає, що слід врахувати, що обставини інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 та ч. 3 ст. 209 КК України, що викладено у повідомленні про підозру від 28.05.2024 та врученого безпосередньо перед затриманням, є повністю ідентичними іншій підозрі за ознаками ст. 368-5 КК України (незаконне збагачення) у основному кримінальному провадженні №0000003 від 26.04.2023 (на той час було завершено виконання вимог ст. 290 КПК України щодо ознайомлення з матеріалами досудового розслідування), за яким після 10 місяців перебування під вартою його й звільнено під заставу.

Так, на переконання апелянта якогось «нового» злочину ОСОБА_8 не вчинялося. Підозри як за ст. 368-5 КК України у провадженні, що завершено розслідуванням та складено обвинувальний акт саме 28.05.2024, відразу після затримання ОСОБА_8 , так й за ч. 3 ст. 209 КК України орган розслідування обґрунтовує повністю ідентичними тими самими «доказами» і обставинами подій. Навіть розмір предмету кримінальних правопорушень в обох випадках співпадають до однієї гривні.

Апелянт вказує на те, що для оцінки безпідставності набуття активів спеціаліст (аудитор) вибірково бере тільки період з 2021 року коли підозрюваний та його близькі родичі отримували доходи.

У свою чергу Національне агентство з питань запобігання корупції (НАЗК), складаючи висновок від 19.07.2023 за результатами моніторингу способу життя ОСОБА_11 у порядку статті 51-4 Закону України «Про запобігання корупції» теж чомусь не враховують доходи сім`ї за попередні роки.

Сторона обвинувачення не наводить жодних доказів того, що придбання активів дружиною, матір`ю та тещею підозрюваного у період 2022-2023 років відбувалося за прямою вказівкою чи дорученням ОСОБА_8 Уся фабула інкримінованого йому злочину ґрунтується виключно на голослівних припущеннях із викладенням презумпції того, що придбання активів відбувалося не інакше як за вказівками і під контролем підозрюваного. Однак не доведеність цих обставин вказує на відсутність самої події цього кримінального правопорушення.

Також апелянт звертає увагу суду на те, що стороною обвинувачення не наведено переконливих доказів, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Апелянт наголошує на тому, що при постановленні оскаржуваної ухвали слідчий суддя безпідставно не врахував, що ОСОБА_8 вже 12 місяців (рік) як фактично безперервно перебуває під вартою в умовах слідчого ізолятору у пов`язаних кримінальних провадженнях, що органом досудового розслідування штучно роз`єднано в окремі провадження. Що ОСОБА_8 має державні нагороди, учасник бойових дій, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, які потребують його батьківської уваги. Що він раніше не судимий. З військової посади його звільнено у відставку за станом здоров`я ще рік тому, відтак впливати незаконно на свідків, колишніх підлеглих позбавлений навіть самої можливості. Як і приховати чи знищити якісь службові документи, як це безпідставно вважає сторона обвинувачення.

Апелянт також вказує на те, що визначений слідчим суддею альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 25000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 75 700 000 (сімдесят п`ять мільйонів сімсот тисяч) гривень для підозрюваного ОСОБА_8 є відверто непомірним, обтяжливим і необґрунтованим.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги, з доповненнями захисник ОСОБА_7 вказує на те, що орган досудового розслідування не надав стороні захисту матеріалів, якими обґрунтовує заявлене клопотання. При ухваленні оскаржуваного рішення, слідчим суддею взагалі не оцінені та не враховані конкретні мотиви заперечень, а також не вірно трактовано певні обставини.

Апелянт зазначає, що подане клопотання повністю дублює зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, повідомлення про підозру та обставини справи у кримінальному провадженні №0000003 від 26.04.2023, в якому ОСОБА_8 інкримінується правопорушення за ст. 368-5 КК України.

Разом з цим, сторона захисту наголошує, що у клопотанні від 19.07.2024, яке стало незаконною підставою для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 наведені неправдиві відомості та обставини, які вводять суд в оману.

На переконання апелянта, судом першої інстанції взагалі не досліджено матеріалів справи, які б давали підстави для обґрунтованої підозри.

Апелянт звертає увагу суду на те, що ОСОБА_8 має бездоганну службу протягом 34 років, учасник АТО, нагороджений державними нагородами, до дисциплінарної чи іншої відповідальності ніколи не притягувався.

До того ж апелянт зазначає, що чинне законодавство не містить заборони займатись підприємницькою діяльністю близьким родичам та членам сім`ї особи, яка займає військові посади та на яких поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції".

Так, будь-який зв`язок з підприємницькою діяльністю дружини, тещі, матері ОСОБА_8 та його посадовими обов`язками і повноваженнями повністю відсутній.

Захисник вважає, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки жодним чином не обґрунтовані.

Апелянт наголошує на тому, що визначена слідчим суддею застава у розмірі 75 700 000 грн., з метою звільнення ОСОБА_8 з-під варти, є ілюзорним та безальтернативним запобіжним заходом.

Сторона захисту також зазначила, що суд повинен звернути увагу на стан здоров`я ОСОБА_8 , а також те, що в умовах Київського слідчого ізолятора надається виключно первинна медична допомога, що підтверджується відповіддю від 21.06.2024.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та його захисників, які підтримали вимоги апеляційних скарг, з доповненнями та просили їх задовольнити, з наведених в них підстав, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення вказаних апеляційних скарг, вважаючи оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, з доповненнями, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , з доповненнями захисника ОСОБА_7 , не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання особи під вартою повинна відповідати вимогам ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали справи, встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000803 від 18.09.2023 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України.

У кримінальному провадженні досліджуються обставини за яких ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , організував набуття, володіння, використання та розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансових операцій, вчинення правочинів з таким майном, переміщення, зміни форми (перетворення) такого майна, а також організації вчинення дій, спрямованих на приховування такого майна, права на таке майно та джерел його походження, достеменно знаючи, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю одержано злочинним шляхом, в особливо великому розмірі, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 27 та ч. 3 ст. 209 Кримінального кодексу України.

28.05.2024 о 14 год. 15 хв. у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянину України, уродженцю міста Одеси, Одеської області, українцю, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , одруженому, з вищою освітою, раніше не судимому, начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 (на момент вчинення злочину), у військовому званні «полковник», повідомлено про те, що він підозрюється у організації набуття, володіння, використання та розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, шляхом здійснення фінансових операцій, вчинення правочинів з таким майном, переміщення, зміни форми (перетворення) такого майна, а також організував вчинення дій, спрямованих на приховування такого майна, права на таке майно та джерел його походження, достеменно знаючи, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю одержано злочинним шляхом, в особливо великому розмірі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 та ч. 3 ст. 209 КК України.

Надалі, 28.05.2024 о 14 год. 29 хв. ОСОБА_8 затримано в порядку абз. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України. Підставою для затримання підозрюваного ОСОБА_8 слугувало те, що виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива його втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності, як особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, тобто підстава зазначена в абз. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

30.05.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.07.2024 з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 140 мільйонів гривень.

За результатами розгляду Київським апеляційним судом апеляційної скарги захисників ОСОБА_8 , ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.05.2024, якою до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишено без змін.

Двомісячний строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні обчислюється з 28.05.2024.

19.07.2024 постановою керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_12 , досудове розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 28.08.2024 включно.

23.07.2024 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_13 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва і клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

23.07.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва вказане клопотання слідчого задоволено та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 28.08.2024, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000803 від 18.09.2023 та одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначено у розмірі 25000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 75 700 000 (сімдесят п`ять мільйонів сімсот тисяч) гривень у національній грошовій одиниці, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_8 виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_8 , строку тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був вислуханий підозрюваний ОСОБА_8 та його захисники, доводи прокурора в підтримку поданого клопотання та викладено їх позиції в оскаржуваній ухвалі, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя врахував тяжкість кримінальних правопорушень, інкримінованих підозрюваному; дані, що характеризують особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки, наявність значного суспільного інтересу в результатах розслідування кримінального провадження та прийшов до висновку, що докази та обставини, на які посилався слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, про наявність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з цим, слідчий суддя прийшов до переконання що зі плином часу ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України зменшуються.

Також слідчим суддею, з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України.

Так, слідчий суддя вважав, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховував, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

При цьому колегія суддів бере до уваги, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Крім того слід зазначити, що згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вони, в сукупності, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Під час судового розгляду слідчим суддею встановлено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, в якому підозрюється ОСОБА_8 , враховано обставини, передбаченні ст. 178 КПК України.

Таким чином слідчим суддею досліджено доводи викладені в клопотанні та з урахуванням, тяжкості та суспільної небезпечності кримінального правопорушення, в яких підозрюється ОСОБА_8 , а також наявності ризиків на які посилалась сторона обвинувачення, а тому, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Крім того, слідчим суддею враховано, що у даному кримінальному провадженні триває досудове розслідування та існує потреба в проведенні ряду слідчих та процесуальних дій, у зв`язку із чим 19.07.2024 постановою керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_12 , досудове розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 28.08.2024 включно.

Зокрема, на даний час органом досудового розслідування підготовлено та скеровано на виконання 10 запитів про міжнародну правову допомогу у 8 різних країн, метою яких є:

- отримання відомостей, що становлять банківську таємницю щодо проведених членом сім`ї та близькою особою ОСОБА_8 в період 2022-2023 років фінансових операцій на загальну суму понад 8,2 мільйонів євро;

- отримання документів, щодо підтвердження походження вказаних грошових коштів;

- отримання установчих документів юридичних осіб, залучених до схеми перерахування цих коштів;

- допит фізичних осіб - резидентів країн ЄС та керівників юридичних осіб, які виступали у якості посередників у механізмі легалізації коштів на загальну суму понад 8,2 мільйонів євро.

Доводи захисників про не доведення стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження. Слідчим суддею прийнято рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Посилання захисників на те, що ОСОБА_8 має бездоганну службу протягом 34 років, учасник АТО, нагороджений державними нагородами, до дисциплінарної чи іншої відповідальності ніколи не притягувався, учасник бойових дій, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, які потребують його батьківської уваги,не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_8 , може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також посилання сторони захисту на те, що суд повинен звернути увагу на стан здоров`я ОСОБА_8 , а також те, що в умовах Київського слідчого ізолятора надається виключно первинна медична допомога, не є достатніми доводами для зміни запобіжного заходу, оскільки не свідчать про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися під вартою, так як доказів таких не надано. Більш того, особам, які утримуються під вартою надається медична допомога у встановленому законом порядку.

При цьому, слідчий суддя задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважав за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтуванні даного клопотання.

Вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України передбачено обов`язок слідчого судді при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. При цьому в ухвалі слідчого судді обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 чи 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Визначаючи розмір застави, необхідно враховувати і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні (рішення у справі «В. проти Швейцарії» 14379/18 від 26.01.1993 року, «Мангурас проти Іспанії» 12050/04 від 08.01.2009 року).

При визначені розміру застави, слідчий суддя врахував конкретні обставини інкримінованого діяння, тяжкість кримінальних правопорушень, майновий стан підозрюваного, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, а також взяв до уваги доводи сторони захисту щодо належної поведінки підозрюваного, який належно виконував обов`язки у кримінальному провадженні №0000003, перебуваючи під запобіжним заходом у вигляді застави,та вважав за належне визначити заставу у розмірі 25000 прожитковихмінімумів для працездатних осіб, що становить 75 700 000 (сімдесят п`ять мільйонів сімсот тисяч) гривень, оскільки внесення застави у зазначеному розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з чим погоджується також колегія суддів.

А тому, доводи апелянтів щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді в частині визначення розміру застави, є безпідставними, оскільки, слідчим суддею перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, взято до уваги обставини кримінального провадження, а тому вірно та аргументовано, визначено заставу у розмірі 25000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 75 700 000 (сімдесят п`ять мільйонів сімсот тисяч) гривень, що зможе забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням зазначеного всі інші обставини, на які послались захисники під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді місцевого суду, як про це зазначають в апеляційних скаргах захисники підозрюваного, колегія суддів не вбачає.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження. Натомість доводи та твердження підозрюваного, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційних скарг захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , з доповненнями захисника ОСОБА_7 , без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 липня 2024 року, - залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , з доповненнями захисника ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4