Провадження № 11-сс/4823/525/24
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

29 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

підозрюваної ОСОБА_6

її захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою до підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Стрільники Чернігівської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, яка працює медичною сестрою в медичному центрі «ВіДі», одруженої, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в цьому АДРЕСА_2 , раніше не судимої, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 15 січня 2025 року, без визначення розміру застави.

Задовольняючи подання, слідчий суддя вказав на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що з урахуванням тяжкості можливого покарання в співставленні з характеризуючими даними та процесуальною поведінкою підозрюваної, дають підстави вважати, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 скасувати, як незаконну та таку, що не відповідає вимогам КПК України, постановити нову, якою залишити клопотання слідчого без задоволення.

Аргументує тим, що факти та інформація, які б переконливо свідчили про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах, які досліджувалися слідчим суддею, для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри відсутні.

В ухвалі слідчим суддею лише зазначено про наявність обґрунтованої підозри, але не вказано чим саме вона обґрунтована.

Так, з моменту затримання ОСОБА_6 вказувала на те, що через додаток Телеграм знайшла пропозицію про роботу, на яку погодилась, після чого виконала завдання розклеївши оголошення про роботу та у подальшому здійснила фотозйомку невідомого їй об`єкта. При цьому, особа, яка запропонувала їй роботу невідома, пропозицій щодо співпраці з російською федерацією вона не отримувала, згоду на таку співпрацю не надавала, підривну діяльність не здійснювала.

Усі надані стороною обвинувачення матеріали містять лише дані, які вказують на вчинені ОСОБА_6 дії, але не містять фактів та інформації, які свідчать про причетність підозрюваної до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Жодні дані, які б вказували, що мала місце пропозиція здійснити фотозйомку саме військового об`єкту, відсутні. Мала місце інформація лише про дані щодо місцевості. Також, відсутні дані, що ОСОБА_6 усвідомлювала, знала чи могла знати, що на території, де вона здійснює фотозйомку, знаходиться військовий об`єкт. Крім того, відсутні дані, які вказують на те, що підозрювана надсилала фотозображення « ОСОБА_10 » як представнику російської федерації.

Захисник не заперечує, що ОСОБА_6 отримала повідомлення про необхідність придбання відеокамери, але категорично заперечує той факт, що підозрюваній надходило завдання щодо фіксації за допомогою відеокамери відомостей про діяльність Збройних Сил України.

Апелянт вважає, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, необґрунтована, а тому відсутні підстави для застосування до неї запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, захисника та підозрювану, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти доводів сторони захисту, звернув увагу на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , обставини його вчинення, можливість настання тяжких наслідків для мешканців міста та військовослужбовців, вказував на достатність доказів, якими обґрунтовується підозра, саме на даному етапі досудового розслідування, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як убачається з подання слідчого та матеріалів провадження, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що не пізніше жовтня 2024 року (більш точний період на даний час не встановлений) по 16 листопада 2024 року надала представнику російської федерації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Так, не пізніше 08 жовтня 2024 року ОСОБА_6 за допомогою інтернет-месенджеру Телеграм, зареєстрованого на належний їй номер мобільного телефону НОМЕР_1 з мереживним ім`ям « ОСОБА_11 », встановила контакт із невстановленим в ході досудового слідства представником рф з мереживним ім`ям « ОСОБА_12 », та не пізніше 15 жовтня 2024 року на пропозицію вказаного абонента за грошову винагороду, усвідомлюючи, що в районі АДРЕСА_3 розташовується військовий об`єкт, передача відомостей про який представнику країни-агресора може призвести до нанесення по ньому удару, що завдасть шкоду обороноздатності та державній безпеці, вирушила в район вказаної будівлі, де о 13 год. 34 хв. 15 жовтня 2024 року за допомогою додатку «Timemark», який в автоматичному режимі додає до фото- та відеозаписів відомості про час та місце зйомки, з власного мобільного телефону здійснила відеофіксацію радіолокаційної станції, розташованої у вказаній місцевості, та не пізніше 13 год. 51 хв. цього ж дня, за допомогою месенджеру Телеграм передала відзняті матеріали « ОСОБА_10 », як представникові російської федерації.

За виконання вказаного завдання ОСОБА_6 отримала грошові кошти в сумі 125 доларів США, шляхом перерахунку на крипто-гаманець.

Після виконання вказаного завдання, ОСОБА_6 отримала від « ОСОБА_13 » завдання придбати портативну відеокамеру, яку встановити біля одного з військових об`єктів на території України з метою передачі відомостей про діяльність Збройних Сил України представникам рф в режимі реального часу. Однак, вказаний епізод протиправної діяльності ОСОБА_6 не був доведений до кінця, оскільки її було затримано співробітниками Служби безпеки України.

За даним фактом Слідчим відділом Управління СБ України в Чернігівській області 16 листопада 2024 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

17 листопада 2024 року о 01 годині 37 хвилин ОСОБА_9 було затримано під час вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України.

У цей же день, о 22 годині 39 хвилин ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

На початковій стадії досудового розслідування кримінальний процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення, як безпідставно вважає сторона захисту. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку, з викладенням доказів на доведення кожного з елементів оголошеної та врученої підозри.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи та долучені копії матеріалів свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Право сторони захисту на оскарження законності оголошення підозри, її обґрунтованості, вмотивованості врученого повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, дотримання чи порушення порядку його вручення, тощо законодавцем закріплено в пункті 16 ч. 3 ст. 42 та пункті 10 частини 1 статті 303 КК України.

У даному конкретному провадженні слідчим суддею докази оцінюються лише з огляду на те, що вони підтверджують ймовірність того, що підозрюваною можливо вчинене кримінальне правопорушення. Встановлення фактичних обставин для підтвердження цих доказів є наступним етапом досудового розслідування та судового розгляду.

У даному провадженні слідчим суддею були досліджені матеріали на підтвердження оголошеної ОСОБА_6 підозри, про що вказано в мотивувальній частині ухвали, та факт дослідження яких не заперечується і стороною захисту. Аналіз належності та допустимості наданих слідчим доказів, викладення мотивів того, який з елементів кримінального правопорушення ними доводиться чи спростовується не віднесений до переліку питань, які мають вирішуватись під час вирішення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.

На даному етапі досудового розслідування, наданих стороною обвинувачення доказів достатньо для того, щоб стверджувати про те, що кримінальне правопорушення було вчинене і до його вчинення може бути причетна ОСОБА_9 . Всі інші вказані захисником обставини вирішенню в рамках даного судового провадження не підлягають.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик - це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

З матеріалів кримінального та судового проваджень вбачається, що ОСОБА_9 підозрюється у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України у формі надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненій в умовах воєнного стану, за що передбачена кримінальна відповідальність ч. 2 ст. 111 КК України.

Згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке у разі визнання винуватою, їй загрожує покарання у виді довічного позбавлення волі, отже, обґрунтованим є ризик того, що відчуваючи страх та невідворотність можливого покарання, підозрювана може змінити місце проживання з метою ухилення від органу досудового слідства, тим більше, що будучи особою жіночої статі, вона не обмежена у виїзді за межі країни, з урахуванням зв`язків з представниками спеціальних служб російської федерації, що підвищує можливість настання вказаного ризику.

При цьому, ризики знищення, приховування або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадження іншим чином або продовження вчинення кримінального правопорушення, у якому вона підозрюється обґрунтовані стадією кримінального провадження досудове розслідування, коли проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не всі обставини встановлені, як і не встановлені всі співучасники злочину, місця зберігання знаряддя та засобів вчинення злочину. Перебуваючи на волі, підозрювана може попередити представника спеціальних служб рф з мереживним ім`ям « ОСОБА_12 » та його спільників про своє викриття, внаслідок чого представники країни-агресора дізнаються про методи роботи правоохоронних органів, що в подальшому може зашкодити національній безпеці України.

Як слідчим у клопотанні, так і слідчим суддею в ухвалі, правильно названі та враховані наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також вірно оцінені в сукупності всі обставини, на підставі яких був обраний запобіжний захід підозрюваній ОСОБА_9 , що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2024 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_9 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16