Справа № 438/2151/24
Провадження № 1-кс/438/188/2024
У Х В А Л А

про арешт майна

04 грудня 2024 року м.Борислав

Слідчий суддя Бориславського міського суду Львівської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта ОСОБА_3 погоджене з прокурором Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт на майно, на майно, яке визнано речовим доказом та вилучено у ході проведення огляду місця події 2 грудня 2024 у кримінальному провадженні № 0000135 від 2 грудня 2024 року, за ознаками злочину передбаченого частиною 4 статті 358 КК України,

встановив:

Дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старший лейтенант ОСОБА_3 звернвся із клопотанням до слідчого судді, погодженим прокурором Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, яке визнано речовим доказом та вилучено у ході проведення огляду місця події 2 грудня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000135 від 02.12.2024, а саме паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії ВО227399 виданого Великоберезнянським РВ УМВС України в Закарпатській області від 22 лютого 1997 року із забороною відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

Клопотання обґрунтоване тим, що 2 грудня 2024 року в період часу з 12:15 по 13:10 проведено огляд місця події на грунтовій ділянці дороги, яка розташована поблизу будинку АДРЕСА_1 , в ході проведення якого у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками підробки, який гр. ОСОБА_6 добровільно, без будь якого тиску, видав працівникам поліції, про що написав відповідну заяву.

Вищевказаний паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 виданого Великоберезнянським РВ УМВС України в Закарпатській області від 22 лютого 1997 року, гр. ОСОБА_6 добровільно, без будь якого тиску, видав працівникам поліції, про що написав відповідну заяву.

Будучи опитаним ОСОБА_6 пояснив, що 1 грудня 2024 року приблизно о 10:00, він проходив по вул. Грушевського у м. Бориславі, оскільки повертався додому. Так, проходячи пішохідним тротуаром поблизу буд. АДРЕСА_3 на тротуарі він помітив темно-синього кольору книжечку, а нахилившися він розгледів там паспорт громадина України. Піднявши вищевказаний паспорт та відкривши його, він побачив там серію ВО227399, який був виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В свою чергу він взяв із собою вищевказаний паспорт та направився дальше дорогою додому. Прийшовши додому він деякий час обміркував що робити з цим паспортом, та після чого цього ж дня вирішив вклеїти в даний паспорт фотографію свого обличчя, та в подальшому використовувати даний паспорт під чужим іменем. Так 2 нрудня 2024 року приблизно о 11:30 коли він проходив поблизу буд. АДРЕСА_1 , до нього під`їхав службовий автомобіль працівників поліції, із якого вийшло двоє працівників. Підійшовши до нього вони представилися, це був старший лейтенант ОСОБА_7 та старший сержант ОСОБА_8 , які на підставі статті 32 Закону України "Про Національну поліцію", попросили його, щоб він представився та пред`явив їм документ, який посвідчує особу, на що він представився іменем ОСОБА_5 , та витягнув з правої кишені своїх штанів паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_5 з вклеєною на той момент туди його фотографією. Однак надавши їм паспорт він почав сильно хвилюватися, та після чого в ході спілкування, він розповів працівникам поліції, що даний паспорт громадянина України йому не належить, а він сам вклеїв туди свою фотографію, та повідомив їм свої справжні анкетні дані, а саме ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

2 грудня 2024 року паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 виданого Великоберезнянським РВ УМВС України в Закарпатській області від 22 лютого 1997 року, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000135.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 358 КК України, а саме підробка документів.

Враховуючи те, що у паспорті громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії ВО227399 виданого Великоберезнянським РВ УМВС України в Закарпатській області від 22 лютого 1997 року, містяться відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому вони підпадають під ознаки речей, визначених у статті 98 КПК України.

У разі зволікання з накладенням арешту на дане майно, докази та сліди на них можуть бути втрачені, що може перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування у кримінальному провадженні.

До клопотання надана письмова заява ОСОБА_6 про те, що від не заперечує проти накладення арешту на вказане майно.

У судове засідання дізнавач ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 не з`явилися, просили клопотання про арешт майна розглянути без їх участі, клопотання підтримують у повному обсязі.

Відповідно до статті 107 КПК України фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів фіксування не здійснювалася.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із частиною 2 статті 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 3 вказаної статті арешт майна накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним статті 98 КПК України.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (стаття 98 КПК України).

Оскільки вказане майно відповідає вимогам статті 98 КПК України, дізнавачем доведені обставини, передбачені статтею 173 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідності його використання у ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз, клопотання про накладення арешту на майно є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 131, 132, 170- 173 КПК України,

постановив:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта ОСОБА_3 , погоджене прокурором Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке визнано речовим доказом та вилучено у ході проведення огляду місця події 2 грудня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000135 від 2 грудня 2024, а саме паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії ВО227399 виданого Великоберезнянським РВ УМВС України в Закарпатській області від 22 лютого 1997 року, заборонивши фізичним та юридичним особам відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном, окрім дізнавача в даному кримінальному провадженні для проведення слідчих дій.

Дізнавачу в кримінальному провадженні забезпечити зберігання арештованого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно із статтею 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_9