КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

Іменем України

Справа №133/1272/24

27.11.24 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Козятині обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000157 від 01.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Козятин Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, та у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст. 357 КК України, - в незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом та іншим важливим особистим документом, за таких обставин.

Так, ОСОБА_4 , 27 березня 2024 року близько 15 години 30 хвилини, під час дії воєнного стану, який відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 запроваджено в Україні з 24.02.2022 та відповідно до Указу Президента України від 05.02.2024 № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк його дії продовжено до 13.05.2024, проходив через двір багатоквартирного будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , де в той час на одній з лавочок відпочивала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_3 .

У той час, коли ОСОБА_4 проходив через двір багатоквартирного будинку, у нього виник умисел здійснити крадіжку особистих речей ОСОБА_6 , яка в той момент спала.

Реалізовуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, діючи з корисливих мотивів, пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 підійшов до лавочки, на якій відпочивала ОСОБА_6 та викрав з її жіночої сумочки, яка лежала біля неї, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 12 C 3/64 Ocean Blue», вартістю відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/102-24/6313-ТВ від 09.04.2024 - 3366,67 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 з викраденим з місця події зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3366 гривень 67 копійок.

Окрім цього, ОСОБА_4 , 27 березня 2024 року близько 15 години 30 хвилини проходив через двір багатоквартирного будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , де в той час на одній з лавочок відпочивала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_3 . У той час, коли ОСОБА_4 проходив через двір багатоквартирного будинку, у нього виник умисел здійснити крадіжку особистих речей ОСОБА_6 , яка в той момент спала. Реалізовуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 підійшов до лавочки, на якій відпочивала ОСОБА_6 та викрав з її жіночої сумочки, яка лежала біля неї паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_6 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 виданий на ім`я ОСОБА_6 та трудову книжку серії НОМЕР_3 видана на ім`я ОСОБА_6 . У подальшому, ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що вказані документи є важливими особистими документами, втрата яких істотно ускладнює реалізацію особою своїх прав, свобод та законних інтересів, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою незаконного заволодіння вказаними документами з місця події зник.

26.11.2024 між прокурором у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.

Згідно із Угодою про визнання винуватості, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінального правопорушення та їх правовою кваліфікацією за ч.4 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України; обвинувачений повністю визнає свою винуватість, та зобов`язується беззастережно визнати винуватість в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 призначити покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років; за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст. 357 КК України, у виді обмеження волі на строк 3 роки; на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком, та на підставі ст. 76 КК України, покласти на нього відповідні обов`язки.

У судовому засіданні 27.11.2024 обвинувачений визнав свою вину у вказаних кримінальних правопорушеннях та просив затвердити угоду про визнання винуватості. Захисник підтримав позицію обвинуваченого.

Прокурор просив затвердити угоду; у питанні періоду іспитового строку покладався на розсуд суду.

Захисник просив визначити мінімальний термін іспитового строку.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином, кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 357 КК України є кримінальним проступком.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до абзацу п`ятого ч. 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор надав суду письмову згоду потерпілої ОСОБА_6 , за змістом якої вона надає згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим; вказала, що претензій до обвинуваченого не має.

Отже, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000157 від 01.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, може бути укладена Угода про визнання винуватості.

Суд вважає, що вона містить усі необхідні відомості, які передбачені ст. 472 КПК України.

Суд переконався, що укладення Угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо; також обвинуваченим роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджуються з його формулюванням, визнав свою винуватість в інкримінованому йому правопорушенні, вказав, що його волевиявлення на укладення угоди є вільним, до нього не застосовувався жодний примус, обіцянки чи вмовляння, він цілком розуміє зміст угоди, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, зокрема щодо обмеження прав на оскарження вироку; підтвердив, що розуміють свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, розуміє, що укладення угоди обмежує його у цих правах, і погодився на призначення йому узгодженого покарання.

Суд зазначає, що Угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та закону, адже дії ОСОБА_4 кваліфіковані правильно за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, та за ч.3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспорту та іншим важливим особистим документом.

Згідно з частиною 5 статті 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Питання призначення покарання повинні вирішуватись з урахуванням мети покарання, як такої, що включає не лише кару, а й виправлення засуджених, та запобігання вчиненню злочинів як засудженими, так і іншими особами, відповідно до норм статті 50 КК України.

Відтак загалом суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання, що є виключно судовою дискрецією у кримінальному судочинстві і охоплює повноваження суду, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Погоджене в угоді покарання ОСОБА_4 відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, адже визначене в межах санкцій ч.4 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено в угоді покарання у виді 5 років позбавлення волі. У цій частині угода також відповідає вимогам кримінального законодавства.

Отже, судом встановлено, що Угода про визнання винуватості відповідає вимогам закону щодо наявності підстав для її затвердження, інтересам суспільства, які полягають в забезпеченні оперативного судового провадження, процесуальної економії часу для розгляду складніших кримінальних проваджень, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Отже, суд вважає, що наявні умови для затвердження угоди.

Виходячи з викладеного , суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ..

На підставі ст. 75 КК України суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки із застосуванням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Матеріалами справи встановлено, що вартість проведеної у кримінальному провадженні судової експертизи становить 1514 грн. 56 коп., що встановлено на підставі довідки про витрати на проведення експертизи до висновку № СЕ-19/102-24/6313-ТВ від 09.04.2024. Вказана сума підлягає стягненню в ОСОБА_4 в дохід держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Підстав застосовувати запобіжний захід щодо ОСОБА_4 немає.

Керуючись ст. ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.11.2024 між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000157 від 01.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим:

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки із застосуванням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з дати ухвалення вироку 27.11.2024.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави 1514 грн. 56 коп. судових витрат за проведення судової товарознавчої експертизи у даному кримінальному провадженні.

Скасувати арешт речових доказів, накладений ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09.04.2024 у справі №133/1052/24.

Речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме мобільний телефон марки «Redmi 12C Ocean Blue 3 GB RAM 64 GB ROM» синього кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , в чохлі типу «книжечка» синього кольору, із сім-картою оператора «лайфселл» НОМЕР_6 , без карти пам`яті, без зарядного пристрою, без навушників; трудову книжку на ім`я ОСОБА_6 БТ- НОМЕР_7 ; паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 НОМЕР_2 та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 АВ НОМЕР_8 , які було виявлено та вилучено 08 квітня 2024 року, під час проведення огляду місця події в приміщенні відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, що за адресою: вул. Героїв Майдану, 30, м. Козятин, Хмільницького району, Вінницької області, які добровільно видала працівникам поліції ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_3 , які після проведення всіх необхідних слідчих дій передано власниці ОСОБА_6 під зберігальну розписку на відповідальне зберігання, залишити в її користуванні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень, визначених частиною 2 статті 473 КПК.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_7