Справа № 755/6736/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" вересня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000609 від 01.05.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого в останнє 24.08.2023 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 190 КК України до 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30.04.2023 року, о 14 год. 40 хв., знайшов, тим самим незаконно придбав поліетиленовий пакет з кристалічної речовиною білого кольору, що містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину - PVP.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 помістив вказаний поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною світлого кольору, що містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину - PVP до нагрудної сумки, яка висіла у нього на плечі, де став незаконно зберігати при собі, для власного вживання, без мети збуту.

В подальшому, перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Маланюка, 112 працівниками поліції було виявлено ОСОБА_3 , який під час проведення огляду місця події добровільно надав для вилучення з нагрудної сумки поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною світлого кольору, що містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP масою 4,0901 г., у великих розмірах, який він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини, у великих розмірах, без мети збуту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 30 квітня 2023 року, перебуваючи в м. Києві по вул. Садовій , знайшов поліетиленовий пакет з наркотичною речовиною, який залишив собі для власного вживання без мети збуту, в подальшому був затриманий працівниками поліції, після чого у нього було вилучено пакет з наркотичною речовиною.

Обвинувачений ОСОБА_3 щиро каявся у скоєному, розуміє, що вчинив погано, підтвердив всі обставини викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності, просив суд його суворо його не карати.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, у великих розмірах, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з 11.10.2018 року, діагноз: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання каннабиноїдів. Гостра токсикація, раніше судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, вищезазначених даних про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, раніше судимий, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а тому, суд приходить до висновку, за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України. Таке покарання суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів.

Крім цього, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24.08.2023 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання визначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року, з урахуванням змін у нього згідно вироку Київського апеляційного суду від 15 червня 2023 року, до покарання за даним вироком, остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Отже, оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, у невстановлений час, але не пізніше 30.04.2023 року, тобто до постановлення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 24.08.2023 року, суд вважає за доцільне на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_3 до призначеного цим вироком покарання частково приєднати покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24 серпня 2023 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не обрано.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання, а саме: з 11.08.2023 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № СЕ-19/111-23/22325-НЗПРАП від 11.05.2023 року у розмірі 1912 гривень 00 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: спец пакет з пояснювальними записами НДЕЦК МВС та підписом судового експерта всередині якого знаходиться поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною світлого кольору, що містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP масою 4, 09091 г., що передано до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченому - з моменту вручення його копії.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення направити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Головуючий суддя: