Справа № 190/2013/24
Провадження №1-в/190/263/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.П`ятихатки справу за клопотанням засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання в Державній установі «П`ятихатська виправна колонія №122»,

про приведення вироку у відповідність до нового закону,-

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить вирішити питання щодо декриміналізації його діяння за вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.05.2024 року на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року (далі за текстом Закон № 3886-ІХ).

Представник Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122)» та засуджений в судове засідання, проведення якого було призначене в режимі відеоконференції з Державною установою «П`ятихатська виправна колонія № 122», не з`явились, про місце та час слухання справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи без їхньої участі, подання підтримали та просять його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив привести вирок у відповідність до вимог діючого законодавства.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, судом встановлено наступне.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

З матеріалів особової справи ОСОБА_4 вбачається, що він відбуває покарання за вироком суду в ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)», що надає П`ятихатському районному суду право розглянути подане ним клопотання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 20.10.2022 року за ст.190 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі, з встановленням іспитового строку на 2 роки. Відповідно до зазначеного вироку ОСОБА_4 скоїв заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно та спричинив потерпілому матеріальної шкоди на суму 1363 грн. 33 коп.

22.05.2023 року ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу іспитовий строк за вироком суду від 20.10.2022 року скасовано, ОСОБА_4 направлено в місця позбавлення волі для відбуття призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. Ухвала набрала законної сили 30.05.2023 року.

Вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 06.12.2023 року ОСОБА_4 засуджений за ст.309 ч.1, 71 ч.1, п.1 ч.1 ст.72 КК України до 2 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання з 05.07.2023 року. Відповідно до зазначеного вироку ОСОБА_4 скоїв незаконне придбання та незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту. Вирок набрав законної сили 16.03.2024 року.

Вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 09.05.2024 року ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.309, ч.1 ст.369, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до зазначеного вироку ОСОБА_4 скоїв незаконне придбання та незаконне зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів без мети збуту та пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтресах того, хто пропонує таку вигоду, будь- якої дії з використанням наданого їй службового становища. Вирок набрав законної сили 20.06.2024 року.

Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон № 3886-ІХ, який набув чинності 09 серпня 2024 року.

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст.190, ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Неоподатковуваний мінімум в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу, для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Отже враховуючи, що ОСОБА_4 згідно вироку Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 20.10.2022 року завдав матеріальної шкоди потерпілому на суму, що є меншою двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за даним вироком, на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

В зв`язку з цим суд вважає за необхідне привести у відповідність вирок Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 06.12.2023 року та вирок Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 09.05.2024 року

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 задовольнити частково.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного йому вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 20.10.2022 року, у зв`язку з усуненням караності діяння.

ОСОБА_4 вважати засудженим за вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.12.2023 року до 3 (трьох) років обмеження волі.

Остаточне покарання ОСОБА_4 за вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.05.2024 року визначити на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.12.2023 року, більш суворим призначеним за даним вироком та призначити до відбуття 1 (один) рік 6 місяців позбавлення волі.

В іншій частині вирок Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.05.2024 року залишити без змін.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим у той же термін після отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1