Житомирський апеляційний суд
Справа №294/1275/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/431/24
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

прокурора: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Романівського районного суду Житомирської області від 28.06.2024 про відмову в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Романівського районного суду Житомирської області від 28.06.2024р. відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Відділення поліції № 5 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонено ОСОБА_7 залишати місце проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 ,

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) у разі наявності, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон чи інші документи, що надають право виїзду за кордон;

6) носити електронний засіб контролю.

Встановлено строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по 26.08.2024 року включно.

Слідчий суддя, прийшов до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 , просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки відмовляючи в задоволенні клопотання, суд не врахував обставини, які встановлені під час досудового розслідування та розгляду клопотання в суді, що потягло за собою винесення рішення (ухвали) на підставі невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження. Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану, з 15.10.2023 ухиляється від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

З протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 04.06.2024, вбачається, що ОСОБА_10 висловлює погрози свідку ОСОБА_11 про наслідки, в разі розголошення ним відомостей про нього щодо збуту останнім бойових припасів.

Зазначає, що слідчим суддею не враховано ризики передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо можливості підозрюваним вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_10 19.06.2024 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Твердження слідчого суді, що підорюваний ОСОБА_10 має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, в тому числі дитину інваліда, на думку сторони обвинувачення, не знайшли свого підтвердження, оскільки сам підозрюваний повідомляв під час розгляду клопотання, що діти проживають від нього окремо, в іншому населеному пункті і фактичним вихованням дітей займається бабуся.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, заперечення захисника та підозрюваного, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

27.06.2024 р. відповідно до ст.ст.42,276,277 та 278 КПК України ОСОБА_7 повідомлено про підозру у придбанні, зберіганні та збуті вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного, з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, є необґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до повідомленої підозри ОСОБА_7 , будучи призначеним на посаду кулеметника 3 відділення 2 взводу 2 спеціальної роти військової частини НОМЕР_1 , в порушення зазначених вище норм законодавства та нормативно-правових актів України, не маючи передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання, а також збут вогнепальної зброї та бойових припасів, діючи умисно, вчинив злочин за наступних обставин.

У невстановлений слідством час, але не пізніше 31 травня 2024 року, за невстановлених слідством обставин та у невстановленому місці ОСОБА_7 діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою збуту вогнепальної зброї та бойових припасів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, не маючи відповідного дозволу, незаконно придбав одну оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 та одну наступальну осколкову гранату РГД-5 з уніфікованими запалами дистанційної дії УЗРГМ (УЗРГМ-2).

Далі, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, з указаного мотиву та мети, не пізніше 31 травня 2024 року, за невстановлених слідством обставин, без передбаченого законом дозволу, перемістив вказані боєприпаси до невстановленого слідством місця та почав зберігати.

В подальшому, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, з указаного мотиву та мети, не пізніше 31 травня 2024 року, в ході спілкування із особою зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_11 (далі ОСОБА_11 ), запропонував придбати у нього одну оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 та одну наступальну осколкову гранату РГД-5 з уніфікованими запалами дистанційної дії УЗРГМ (УЗРГМ-2), які в свою чергу ОСОБА_7 придбав незаконно, тобто запропонував збути такі.

У свою чергу, ОСОБА_11 , розуміючи суспільно-небезпечний характер дій ОСОБА_7 , погодився на пропозицію останнього з метою викриття його злочинних дій.

Надалі, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, з указаного мотиву та мети, 31.05.2024 близько 17 год. 59 хв., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, перебуваючи поблизу території Романівського сільського будинку культури, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , збув ОСОБА_11 одну оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 та одну наступальну осколкову гранату РГД-5 з уніфікованими запалами дистанційної дії УЗРГМ (УЗРГМ-2) за грошові кошти у сумі 2000 гривень.

О 19 год. 45 хв. того ж дня ОСОБА_11 , перебуваючи поблизу приміщення бувшого МРЕВ, по АДРЕСА_3 , добровільно видав працівникам Національної поліції України придбані в ОСОБА_7 одну оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 та одну наступальну осколкову гранату РГД-5 з уніфікованими запалами дистанційної дії УЗРГМ (УЗРГМ-2).

Окрім того у невстановлений слідством час, але не пізніше 26 червня 2024 року, за невстановлених слідством обставин та у невстановленому місці

ОСОБА_7 діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою збуту вогнепальної зброї та бойових припасів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, не маючи відповідного дозволу, незаконно придбав одну оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 та одну наступальну протипіхотну осколкову ударно-дистанційну гранату РГН-1.

Далі, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, з указаного мотиву та мети, не пізніше 26 червня 2024 року, за невстановлених слідством обставин, без передбаченого законом дозволу, перемістив вказані боєприпаси до невстановленого слідством місця та почав зберігати.

В подальшому, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, з указаного мотиву та мети, не пізніше 26 червня 2024 року, в ході спілкування із особою зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_11 (далі ОСОБА_11 ), запропонував придбати у нього одну оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 та одну наступальну протипіхотну осколкову ударно- дистанційну гранату РГН-1, які в свою чергу ОСОБА_7 придбав незаконно, тобто запропонував збути такі.

У свою чергу, ОСОБА_11 , розуміючи суспільно-небезпечний характер дій ОСОБА_7 , погодився на пропозицію останнього з метою викриття його злочинних дій.

Надалі, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, з указаного мотиву та мети, 26.06.2024 близько 18 год. 45 хв., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, перебуваючи поблизу території Романівського сільського будинку культури, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , збув ОСОБА_11 одну оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 та одну наступальну протипіхотну осколкову ударно-дистанційну гранату РГН-1 за грошові кошти у сумі 3000 гривень.

О 20 год. 00 хв. того ж дня ОСОБА_11 , перебуваючи поблизу приміщення бувшого МРЕВ, по АДРЕСА_3 , добровільно видав працівникам Національної поліції України придбані в ОСОБА_7 одну оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 та одну наступальну протипіхотну осколкову ударно- дистанційну гранату РГН-1.

Обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_7 у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 ОСОБА_13 , протоколами огляду та вручення грошових коштів ОСОБА_11 від 26.06.2024, 31.05.2024, протоколами огляду місця події від, 26.06.2024, 31.05.2024, висновком експерта №СЕ-19/106-24/8721-ВТХ від 17.06.2024, протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 26.06.2024.

Колегія суддів приходить до висновку, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази та дані про особу підозрюваного, на які посилається заступник начальника СВ Відділення поліції №5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що вказані у клопотанні ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ст.177 КПК України є реальними.

На переконання колегії суддів слідчий суддя оцінюючи ризики та вважаючи, що до ОСОБА_7 можливо застосувати менш суворий запобіжний захід не врахував обставини вчинення тяжкого злочину, в умовах воєнного стану, військовослужбовцем, який ухиляється від проходження військової служби кримінального правопорушення, пов`язаного з придбанням, зберіганням та збутом вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу з користі.

При розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Слідчий суддя у своїх висновках припустився суперечностей, оскільки визнавши підозру обґрунтованою, в послідуючому поставив під сумнів обставини вчинення кримінального правопорушень, вказавши, що кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, досудове розслідування триває, що всі свідки ще не допитані та не відшукано всі докази, не конкретизувавши та необгрунтувавши, які дані в таких доказах свідчать про відсутність об`єктивної необхідності у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Позитивні дані про особу підозрюваного, який не судимий, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, в тому числі дитину-інваліда, є працездатним, беззаперечно повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу, однак суд повинен враховувати і інші обставини оцінюючи ризики визначені ст.177 КПК, які слідчий суддя залишив без належної оцінки.

Підозрюваний ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану, з 15.10.2023 ухиляється від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

Також, колегія суддів вважає доведеним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Як вбачається з протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової дії) аудіо, відеоконтроль особи від 04.06.2024 зафіксовано, що уразі розголошення свідком ОСОБА_11 відомостей про ОСОБА_10 щодо збуту останнім бойових припасів, підозрюваний знайде свідка та спричинить йому тілесні ушкодження( а.п. 85-87).

Крім того, ОСОБА_10 притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 185 КК України та Романівським районним судом 19.06.2024 засуджений за вчинення зазначеного злочину на 5 років позбавлення волі із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, а тому існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України щодо можливості підозрюваним вчинити інше кримінальне правопорушення.

На переконання колегії суддів, відмовляючи в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя не в повній мірі взяв до уваги вказані обставини, а тому частково погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про необхідність скасування ухвали слідчого судді та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

З урахуванням наведених обставин у їх сукупності, враховуючи також дані про особу підозрюваного, беручи до уваги його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, конкретні обставини інкримінованих підозрюваному злочинів, суспільну небезпеку його дій, які полягали у збуті зброї, а зокрема гранат у воєнний час, тяжкість можливого покарання, колегія суддів вважає, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою на даний час, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого та доведені прокурором.

На думку колегії суддів, на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід як тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором, що виключає можливість застосування підозрюваному ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

При постановленні нової ухвали, колегія суддів враховує вимоги ч. 4 ст. 196 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала слідчого судді, яка переглядається, виходячи з тих обставин кримінального провадження, які існували на день її постановлення.

Станом на день розгляду клопотання 28 червня 2024 року, слідчий суддя міг визначити строк дії ухвали на 60 днів, тобто до 26 серпня 2024 року.

У відповідності до вимог ч. 4, 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави в межах п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у вигляді 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка буде співмірною з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та достатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Керуючись ч.2 ст.376 ст.ст.404, 407,422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Романівського районного суду Житомирської області від 28.06.2024р. про відмову в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скасувати.

Постановити нову, якою клопотання заступника начальника СВ Відділення поліції № 5 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 26.08.2024. з визначенням розміру застави.

Визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу у розмірі 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 151 400 ( сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою у строк дії ухвали на відповідний депозитний рахунок (Одержувач коштів: Житомирський апеляційний суд, код отримувача (код за ЄДРПОУ):42261525, Банк отримувача: ДКСУ у м. Києві, Код банку отримувача (МФО):820172; Рахунок отримувача: UA 0085932).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки відповідно до вимог ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора чи суду на визначений час; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

В разі невиконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, внесені кошти звертаються в дохід держави.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 26.08.2024 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: