справа № 361/666/22
провадження № 1-кп/361/411/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2024 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження №0000188 від 21.01.2022 та №0001409 від 03.05.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ізмаїл Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , освіта базова середня, офіційно не працюючого, не одруженого, утриманців не має, раніше судимого :

-21.03.2006 вироком Ізмаїльського міського суду Одеської області за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі;

-01.11.2011 вироком Ізмаїльського міського суду Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі,

-09.02.2024 вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2022 о 01 год. 30 хв. ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену судимість за злочини проти власності, реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи при цьому протиправних характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, шляхом злому балконних дверей проник до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » яке розташоване за адресою : АДРЕСА_2 , де помітив ноутбук марки «Samsung» моделі «NP 300V5A» вартістю 4000,00 грн. та ноутбук марки «HP» моделі «Elitbook 2540p» вартістю 5200,00 грн., які належать ОСОБА_5 . В подальшому, продовжуючи реалізацію свого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, помістив до сумки ноутбук марки «Samsung» моделі «NP 300V5A» вартістю 4000,00 грн. та ноутбук марки «HP» моделі «Elitbook 2540p» вартістю 5200,00 грн. та викинув сумку з вікна з метою доведення злочину до кінця та отримання можливості розпоряджатися викраденим майном, вчинивши таким чином усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_4 було виявлено співробітниками охорони ТОВ «Галід» біля місця вчинення кримінального правопорушення, таким чином ОСОБА_4 намагався заподіяти шкоду ОСОБА_5 у розмірі 9200,00 грн.

Крім того, 27.04.2023 о 20 год. 13 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи біля поштового відділення №14 «Нова пошта», яке знаходиться за адресою : м. Бровари, бульвар Незалежності, 16, та належить ТОВ «Нова пошта», діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 у зв'язку з військовою агресією Російської Федерації по відношенню до України, який 24.02.2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ», який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу, реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, маючи на меті особисте збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник до складського службового приміщення з обмеженим доступом поштового відділення №14 «Нова пошта», яке знаходиться за адресою : м. Бровари, бульвар Незалежності, 16, де таємно викрав належне ТОВ «Нова пошта» майно, а саме посилку в картонній коробці, що знаходилася на підлозі службового приміщення, в якій знаходився термінал збору даних (мобільний термінал) марки «Motorola» моделі «MC3190-G» чорного кольору вартістю 3400,00 грн., та в подальшому залишив місце вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном, маючи реальну можливість розпорядитися ним на власний розсуд, спричинивши своїми неправомірними діями ТОВ «Нова пошта» майнову шкоду на суму 3400,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень по епізоду замаху на крадіжку ноутбуків з приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 21.01.2022, а також по епізоду викрадення 27.04.2023 посилки, в якій знаходився мобільний термінал марки «Motorola» марки MC3190-G з складського приміщення ТОВ «Нова Пошта» за викладених вище обставин винуватим себе визнав повністю, детально розповів обставини скоєння цих крадіжок, які вчиняв з метою подальшого продажу викрадених речей, так як були потрібні гроші. Зазначив, що шкодує та щиро кається у вчиненому, розуміє, що має нести відповідальність за свої протиправні дії, однак просить суд його суворо не карати.

Потерпілі особи в судове засідання своїх представників не направили, про дату, час та місце проведення судового розгляду були повідомлені належним чином, згідно телефонограми просять суд проводити судовий розгляд без їх участі.

Переконавшись у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Виходячи з викладеного, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за викладеними фактами :

-за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у приміщення,

-за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні у відповідності до ст. 65 КК України ОСОБА_4 виду і міри покарання, суд, керуючись правосвідомістю, враховує вчинення обвинуваченим умисних, корисливих кримінальних правопорушень, які віднесені кримінальним Законом до тяжких злочинів, враховує громадську небезпеку вчинених ним діянь - посягання на гарантоване Конституцією України право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, однак мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Крім тяжкості та суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який був раніше неодноразово судимий за скоєння умисних кримінальних правопорушень; не працює, отже не має постійного джерела доходу, що і призвело до скоєння корисливих злочинів; за місцем реєстрації на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; не має зареєстрованого місця проживання; за місцем тимчасового проживання характеризується як особа, яка порушень громадського порядку не допускає, алкогольними та наркотичними речовинами не зловживає, скарг від сусідів на нього не надходило; не одружений, зі слів має малолітню дочку 2016 року народження, однак підтверджуючі документи відсутні, як і відсутні відомості про утримання обвинуваченим ОСОБА_4 дитини; інвалідності не має.

В період досудового слідства і в суді ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнавав стабільно, надав детальні покази щодо обставин їх скоєння, що свідчить про надання допомоги правоохоронним органам і суду у встановленні обставин справи і активне сприяння у розкритті злочинів, щиро розкаявся, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнається пом'якшуючими покарання обставинами.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування положень статті 75 КК України суд враховує, що вчинені злочини є тяжкими, ОСОБА_4 на час їх вчинення мав не знятими та не погашеними у встановленому Законом порядку судимості; як убачається з історії його судимостей, він раніше відбував покарання у виді позбавлення волі, у тому числі за вчинення корисливих кримінальних правопорушень та цілком усвідомлював протиправність своїх дій і відповідальність за них, однак це не призвело до позитивних змін його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, він належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став, вчинивши нові корисливі злочини, що свідчить про його стійку настанову на скоєння кримінальних правопорушень відповідної категорії, небажання ОСОБА_4 дотримуватися правил поведінки в суспільстві.

У постанові від 19.07.2018 (справа № 755/6254/17) Верховний Суд зазначив, що неготовність до самокерованої правослухняної поведінки виключає призначення покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкціями ч. 3 та ч. 4 ст. 185 КК України, однак, з урахуванням пом`якшуючих покарання обставин та відносно позитивної характеристики за місцем проживання - у мінімальному розмірі, вважаючи його необхідним і достатнім в якості кари за вчинене, для виправлення та попередження нових злочинів.

На думку суду, саме такий вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, та відповідатиме ступеню тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення.

Суд враховує, що ОСОБА_4 засуджений вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.02.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, від відбування якого ОСОБА_4 звільнено на підставі ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку 1 (один) рік.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій інстанції інший злочин, за який вона засуджується до покарання,що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожен вирок виконується самостійно.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що призначене реальне покарання з випробовуванням не складаються та не поглинаються, а кожне з них виконується самостійно.

Аналогічну правову позицію про застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України щодо реального та умовного покарань викладено об'єднаною палатою Верховного суду у постанові від 15.02.2021 (справа №760/26543/17).

Відтак остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України на підставі сукупності кримінальних правопорушень, а вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.02.2024, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, від відбування якого звільнено на підставі ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку 1 рік, слід виконувати самостійно.

Цивільний позов у справі заявлено не було.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів слід стягнути на користь держави з обвинуваченого.

З огляду на покарання, що призначається обвинуваченому, з метою запобігання спробам переховуватися від суду, застосувати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 179, 369-378 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.02.2024, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, та від відбування якого звільнено на підставі ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку 1 (один) рік, - виконувати самостійно.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати до суду, прокурора за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду, прокурора, повідомляти суд, прокурора про зміну свого місця проживання.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 1594,00 грн.

Речові докази по справі :

-ноутбук марки «Samsung» моделі «NP 300V5A» та ноутбук марки «HP» моделі «Elitbook 2540p», переданий потерпілій ОСОБА_5 на відповідальне зберігання залишити власнику за належністю;

-термінал збору даних (мобільний термінал) марки «Motorola» моделі «MC3190-G» чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання ТОВ «Нова пошта» - залишити власнику за належністю;

-СD (DVD-R) диски з відеозаписами з камер відео нагляду з кафе «Cozy bar» та поштового відділення №14 «Нова пошта» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1