Справа № 694/2731/24 провадження №1-кс/694/985/24
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою

21.10.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 ,у кримінальному провадженні № 0001384 від 19.10.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, військовослужбовця, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч.2 ст.115 КК України, -

з участю підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

Старший слідчий слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання вказує, що 01.04.2022 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ), з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII від 21.10.1993 підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу, здійснено призов ОСОБА_5 на військову службу під час мобілізації та направлено для подальшого її проходження до військової частини НОМЕР_1 , а у подальшому останнього переведено до військової частини НОМЕР_2 , де останнього відповідно до наказу командира від 08.11.2023 № 312 призначено на посаду водія.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992, з моменту призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця і у подальшому почав проходити військову службу за призовом під час мобілізації, у зв`язку з чим повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 та ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Так, 18.10.2024 у період часу з 21 год. 00 хв. до 22 год. 00 хв. у ОСОБА_7 , який перебував разом із своїм знайомим ОСОБА_5 , та які цього ж дня вживали алкогольні напої, виник конфлікт із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 поблизу магазину «Сільмаг», що по АДРЕСА_3 , який переріс у бійку та штовханину між ними, по завершенню якого ОСОБА_7 та ОСОБА_5 покинули зазначене місце на автомобілі ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_5 . При цьому в ході вказаного конфлікту, який супроводжувався словесно перепалкою приймали участь також ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

У подальшому, 18.10.2024 близько 22 год. 20 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повернувся на своєму власному автомобілі марки ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_3 , на передньому пасажирському сидінні якого в салоні автомобіля перебував також ОСОБА_7 , до магазину «Сільмаг», що по АДРЕСА_3 , де поруч один від одного перебували ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а неподалік від них ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6

Одразу по прибуттю до вказаного місця, ОСОБА_5 , зупинивши зазначений транспортний засіб, яким керував, на ґрунті виниклого вищезазначеного конфлікту, неприязних відносин та помсти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи умисел спрямований, в тому числі на вбивство останніх, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншим особам, усвідомлюючи власні дії та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи обізнаним про наслідки ураження ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, оскільки з 01.04.2022 до 24.06.2024 проходив військову службу, розуміючи що в зоні ураження вказаного боєприпасу перебуває декілька осіб, серед яких вважав знаходяться ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , проте через стан сп`яніння не ідентифікувавши всіх присутніх, перебуваючи в салоні на водійському сидінні зазначеного вказаного транспортного засобу, відкрив вікно автомобіля, з якого кинув у бік зазначеної групи осіб предмет призначений для ураження живої сили осколками й ударною хвилею, а саме ручну оборонну осколкову гранату Ф-1, яку привіз на місце події. Внаслідок зазначених протиправних дій та вибуху вказаної гранати були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді: множинних вогнепальних, осколкових, сліпих поранень м`яких тканин обличчя, лівого передпліччя, правого плеча, правого стегна та лівої гомілки, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вигляді: вогнепального, осколкового, сліпого поранень м`яких тканин підборіддя, лівого плеча та лівого стегна, а також ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вигляді: вогнепального, осколкового, сліпого проникаючого поранення в грудну клітину, та вогнепальних, осколкових, сліпих поранень м`яких тканин передньобокової черевної стінки, лівого стегна, тобто виконав усі дії, які ОСОБА_5 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме для позбавлення життя вищезазначених осіб, проте потерпілих було доставлено до лікарні, де їм було надано необхідну медичну допомогу.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.1 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті двох або більше осіб.

19.10.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, 19.10.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.1 ч. 2 ст. 115 КК України.

В матеріалах кримінального провадження міститься достатньо фактичних даних для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, які містяться у протоколах слідчих дій та інших документах.

Крім того слідчий вказує, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовані тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжке умисне кримінальне правопорушення, що відповідно до ч. 2 ст. 115 КК України карається позбавленням волі на строк від десяти до

п`ятнадцяти років, а тому є підстави вважати, що під острахом кримінальної відповідальності усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, склад якого посягає на заподіяння потерпілому певної шкоди-застосування до нього чи його близьких родичів насильства, з метою уникнути кримінальної відповідальності, з високою ймовірністю може здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків, шляхом погроз, підкупу, вмовляння, схиляння їх до дачі неправдивих показань з метою зміни показів на його користь тощо.Окрім цього встановлено, що підозрюваний постійного джерела доходу не має, вчинив умисний, особливо тяжкий злочин, а тому залишаючись без обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, після вчинення умисного кримінального правопорушення проти життя та здоров`я людей, з високою ймовірністю, може продовжувати свою злочинну діяльність.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, репутації та характеристики підозрюваного, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудовогорозслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.1 ч. 2 ст. 115 КК України - закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двох або більше людей.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення є обґрунтованою, в матеріалах справи є здобуті у визначеному законом порядку достатні дані, які свідчать про наявність ознак злочину, а саме: - дані повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення від 18.10.2024; - дані протоколу огляду місця події від 19.10.2024; - дані акту перевірки на наявність вибухових матеріалів від 19.10.2024; - дані показань потерпілого ОСОБА_11 від 19.10.2024;- дані показань потерпілого ОСОБА_10 від 19.10.2024; - дані показань неповнолітнього свідка ОСОБА_13 від 19.10.2024; - дані показань неповнолітнього свідка ОСОБА_14 від 19.10.2024; - дані показань неповнолітнього свідка ОСОБА_15 від 19.10.2024; - дані показань свідка ОСОБА_16 від 19.10.2024; - дані показань свідка ОСОБА_9 від 19.10.2024; - дані показань свідка ОСОБА_8 від 19.10.2024; - дані протоколу обшуку від 19.10.2024; - інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні

кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Надаючи оцінку ризикам наведеним у клопотанні слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Суд вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених п. п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо наявності вказаних ризиків слідчий суддя приходить до наступного.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України), у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Щодо ризику незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого/свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Ризик впливу на свідків також обумовлюється можливим використанням ОСОБА_5 знайомств, зв`язків, обізнаності про осіб, які є свідками у даному кримінальному провадженні, з метою підбурювання їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі.

Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а потерпілі та свідки сторони обвинувачення відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваного, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.

Слідча суддя враховує й те, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, після ознайомлення з матеріалами справи стануть відомі анкетні дані

свідків, і з метою уникнення покарання, можуть вчинятися дії, покликані на примушення свідків до зміни показань або до відмови від їх надання.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого, щодо існування цього ризику.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення слідча суддя виходить з встановлених вище ризиків впливу ОСОБА_5 на свідків, що може бути вчинений шляхом примушування їх до відмови від давання показань, а також до давання завідомо неправдивих показань шляхом вмовлянь, описаний вище вплив містить ознаки самостійного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 386 КК України.

Крім того, як вбачається з вимоги про судимість ОСОБА_5 , останній хоча в силу ст. 89 КК України і вважається раніше не судимим, проте вчиняв умисні корисливі злочини, що характеризує останнього як особу схильну до вчинення злочинів.

Вказане свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Отже наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п. п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу. Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відтак, слідчим суддею враховано, що підозрюваний євійськовослужбовцем, вчинив інкриміноване йому правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Крім того судом враховано, що підозрюваний вчинив інкриміноване йому правопорушення в умовах воєнного стану на території України, використовуючи наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки злочинів, які вчиняються в умовах воєнного стану.

У відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставини у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 є тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є характер вчинення і підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, та суспільний резонанс, і саме наведені вище обставини у їх сукупності та інформація і характеристики обвинуваченого, дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, в змозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризику переховування від суду, незаконного впливу на свідків.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурордоведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів на думку суду не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З огляду на викладене, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства

або погрозою його застосування, а тому підстав для застосування застави слідчий суддя не вбачає.

Керуючись вимогами ст.ст. 132, 176 178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 ,у кримінальному провадженні № 0001384 від 19.10.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, військовослужбовця, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою рахувати з 19.10.2024 р. з моменту затримання в порядку ст. 208 КПК України.

Виконання даної ухвали покласти на слідчого у цьому кримінальному провадженні, а контроль за її виконанням на прокурора.

Строк дії ухвали до 17.12.2024 включно.

Копію ухвали вручити слідчому, начальнику установи, де підозрюваний утримується під вартою для виконання, а також прокурору, слідчому, підозрюваному, адвокату для відому.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 23.10.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1