Дата документу 25.07.2024Справа № 554/7501/24
Провадження № 1-кс/554/7749/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000300, від 20.07.2024 р. за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Прокурор звернулася до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, посилаючись на те, що 20.07.2024 р., о 09 год. 01 хв., до ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від дільничного офіцера поліції СПД № 1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про те, що 20.07.2024 р., працівниками поліції на березі річки Говтва у м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області, виявлено осіб, які здійснювали вилов раків забороненим знаряддям лову.

При виїзді на місце події та проведенні досудового розслідування встановлено, що 20.07.2024 р., близько 07 год., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 20.07.2024, прибули до річки Говтва, яка протікає у

АДРЕСА_1 , де шляхом заброду, з використанням забороненого знаряддя лову підхват, здійснили незаконний вилов раків в кількості 146 шт., де були викриті співробітниками сектору поліцейської діяльності № 1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 незаконно добули 146 раків, чим заподіяли шкоду водним біоресурсам.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 214 КПК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2024 р. за №0000300 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

20.07.2024 р., під час огляду місця події, на березі річки Говтва у АДРЕСА_1 були виявлені, оглянуті, сфотографовані та вилучені:

1) свіжо виловлені раки в кількості 146 шт.;

2) садок;

3) знаряддя лову підхват (чотири дерев`яні палиці дві з яких з металевими трубками на кінцях, до яких прикріплено сітку довжиною 2,5 м, висотою 1,4 м, розмір вічка 1,0 см х 1,0 см).

Вилучені зазначені вище речі та раки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема підхват є забороненим знаряддям лову та використовувався для вчинення кримінального правопорушення, садок використовувався для зберігання виловлених раків, а незаконно виловлені раки є набутими кримінально протиправним шляхом.

20.07.2024 р.вищеперераховане вилучене майно визнане в якості речових доказів по кримінальному провадженню № 0000300.

Речові докази: знаряддя лову підхват (чотири дерев`яні палиці дві з яких з металевими трубками на кінцях, до яких прикріплено сітку довжиною 2,5 м, висотою 1,4 м, розмір вічка 1,0 см х 1,0 см) та садок передані на відповідальне зберігання у камеру зберігання речових доказів СПД № 1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ( АДРЕСА_2 ).

20.07.2024 р. протиправно виловлені 146 раків, як такі, що піддаються швидкому псуванню, згідно розписки були передані провідному державному інспектору Полтавського рибоохоронного патруля ОСОБА_7 для передачі на рибоприймальний пункт.

Опитані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що вони 20.07.2024 р., з метою вилову раків, приїхали до м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області, де у річці Говтва, яка протікає у АДРЕСА_1 , з використанням підхвату, який належав ОСОБА_6 , здійснили вилов 146 раків.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 пояснив, що він 20.07.2024 р. разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 приїхали у м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області до річки Говтва, де ОСОБА_5 та ОСОБА_6 здійснили у річці Говтва підхватом вилов 146 раків.

Вилучені в ході огляду місця події раки набуті в результаті вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, у зв`язку з чим відповідають критеріям, зазначеним у п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 100 КПК України реалізація речових доказів у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, здійснюється за клопотанням слідчого або прокурора до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, яке розглядається згідно зі ст. ст. 171-173 КПК України.

Передача майна указаної категорії для реалізації за рішенням слідчого судді передбачена також п. 28 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104, зокрема речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у Кримінальному процесуальному кодексі України, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у пунктах 17-26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Огляд місця події був проведений 20.07.2024 (субота), наступним робочим днем є понеділок 22.07.2024.

Крім того, відповідно до ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Таким чином, у разі постановлення обвинувального вироку у вказаному кримінальному провадженні, перелічені речі підлягатимуть спеціальній конфіскації з метою відшкодування завданих збитків кримінальним правопорушенням.

Вилучені речі в ході огляду місця події по вищевказаному кримінальному провадженню відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167, ст. 98, 170 КПК України, є важливими речовими доказами та предметом кримінального проступку, а їх повернення власнику може негативно вплинути на їх збереження.

Зокрема, усвідомлюючи протиправність своїх дій, та можливості понести покарання у тому числі із застосуванням спеціальної конфіскації, особа, у якої вилучено майно, без накладення на нього арешту, матиме змогу відчужити чи приховати його. Крім того, при залишенні вказаного майна у особи, у якої воно вилучено чи то власника, при умові використання за призначенням, таке майно як заборонене знаряддя лову підхват, а також садок, який використовувався для зберігання раків, можуть бути знищені, що у свою чергу призведе до втрати знаряддя вчинення кримінального правопорушення та безповоротної втрати вагомого речового доказу у вказаному кримінальному провадженні. Також, повернення живих водних біоресурсів (раків), які стали предметом протиправного посягання особі, у якої вони вилучені, буде суперечити загальним засадам кримінального законодавства.

З огляду на викладене, з метою збереження речових доказів, виникає потреба в арешті знаряддя лову підхвату (чотири дерев`яні палиці дві з яких з металевими трубками на кінцях, до яких прикріплено сітку довжиною 2,5 м, висотою 1,4 м, розмір вічка 1,0 см х 1,0 см) та садок, оскільки вони мають ознаки речових доказів по кримінальному провадженню.

У разі не накладення арешту на знаряддя лову підхват та садок по кримінальному провадженню, допускається можливість їх приховування та відчуження, що потім може перешкоджати розслідуванню кримінального провадження та встановленню усіх обставин даної події, зокрема будуть втрачені речові докази, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі неподання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, таке майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи викладені обставини, існує висока імовірність як приховування, так і відчуженнявилученого майна.

Таким чином, не накладення арешту із застосуванням заборони розпорядження знаряддям лову підхват (чотири дерев`яні палиці дві з яких з металевими трубками на кінцях, до яких прикріплено сітку довжиною 2,5 м, висотою 1,4 м, розмір вічка 1,0 см х 1,0 см) та садок, які визнані речовими доказами по кримінальному провадженню, може призвести до втрати речових доказів, що в подальшому перешкоджатиме розслідуванню кримінального провадження та встановленню усіх обставин даної події.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 173 КПК України, накладення арешту шляхом заборони розпоряджатися вилученим майном є найменш обтяжливим способом арешту майна.

Відповідно до пояснень ОСОБА_6 , які він надав під час проведення огляду місця події 20.07.2024, заборонене знаряддя лову підхват та садок належать йому, тобто ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_3 . В зв`язку з чим прокурор звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

У судове засідання прокурор не з`явилася, надала суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримала та прохала клопотання задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився , направив до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності , проти задоволення клопотання не заперечує.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Розглянувши клопотання по суті поставлених вимог, перевіривши надані до клопотання матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 , 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора - задовольнити.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на знаряддя лову підхват (чотири дерев`яні палиці дві з яких з металевими трубками на кінцях, до яких прикріплено сітку довжиною 2,5 м, висотою 1,4 м, розмір вічка 1,0 см х 1,0 см) та садок, власником яких є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_3 ,

Дозволити реалізацію фізичній особі-підприємцю ОСОБА_9 протиправно виловлених 146 (сто сорок шість) раків, кошти від реалізації яких перерахувати в дохід держави.

Заборонити власнику майна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_3 , користуватися та розпоряджатися знаряддям лову підхват (чотири дерев`яні палиці дві з яких з металевими трубками на кінцях, до яких прикріплено сітку довжиною 2,5 м, висотою 1,4 м, розмір вічка 1,0 см х 1,0 см) та садком.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1