Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/7881/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000459 від 03 листопада 2024 рокуза обвинуваченням

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого Вироком Виноградівського районного суду від 18.06.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 р. обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком терміном 2 роки, у вчиненні ним кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

02 листопада 2024 року близько 21 години 30 хвилин ОСОБА_3 знаходячись в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_2 , використовуючи надуманий привід, затіяв сварку зі своєю сестрою ОСОБА_4 , під час якої, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, суспільну небезпечність та наслідки, що можуть настати при їх вчиненні, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс їй один удар кулаком руки в область лівого плеча, після чого схопив ОСОБА_3 обома руками за плечі та застосовавши фізичну силу силоміць кинув її на ліжко де наніс не менше п`яти ударів обутими ногами по різним частинам тіла ОСОБА_3 , яка знаходилась в лежачому положенні.

В подальшому, ОСОБА_3 продовжуючи свої дії спрямовані на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 схопив її за волосся з - заду і тримаючи його, вдарив декілька разів(не менше трьох) її головою об стіну спричинивши тілесні ушкодження у вигляді: одного синця на шкірних покривах задньої поверхні нижньої третини лівого плеча, одного синця на шкірних покривах спини справа, в проекції лопатки, одного синця на шкірних покривах зовнішньої поверхні правого колінного суглоба, одного синця на шкірних покривах внутрішньої поверхні середньої третини правого стегна та одного садно трикутної форми з рівними краями в підлопатковій ділянці спини справа, які мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як 6 днів і за цією ознакою, у відповідності з пунктом 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності; закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку (що підтверджений об`єктивною неврологічною симптоматикою), що спричинили розлад здоров`я більше 6 днів, але не більше 21 дня і за цією ознакою, у відповідності з п. 2.3.1/а. «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, що підтверджується висновком судово-медичного експерта № 137 від 07.11.2024 року.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.2 ст.125 КК України - тобто нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_5 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому до суду разом із обвинувальним актом подано заяву щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складена в присутності захисника.

До суду з обвинувальним актом направлено також заяву потерпілої ОСОБА_4 щодо згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч.2 ст.302 КПК України, і згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні. Так, зі змісту вказаної заяви вбачається, що потерпіла у кримінальному провадженні щодо нанесення їй умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000459 від 03.11.2024 року, а також, що їй роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин; та що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини.

Разом з обвинувальним актом, прокурором подано клопотання, в якому він просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, а саме нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, який раніше судимий Вироком Виноградівського районного суду від 18.06.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 р. обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком терміном 2 роки, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Окрім того суд також при визначенні міри покарання за вчинений кримінальний проступок враховує особу ОСОБА_3 який має зареєстроване місце проживання, негативно характеризується по місцю проживання, неодружений, не працевлаштований, раніше неодноразово судимий.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 суд враховує, що вчинене, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання та наявність обтяжуючих покарання обставин.

Суд приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, а саме виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень є необхідним призначити покарання у виді обмеження волі, що передбачений ч.2 ст. 125 КК України.

Статтею 78 КК України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

З огляду на положення ч.2 ст.165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є комплекс умов, дотримання яких свідчить про виконання засудженим вимог ст. 75 КК України та можливість застосування до нього положень ч.1 ст.78 КК України.

Зокрема, такими умовами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, зазначених в ч.4 ст.76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.

Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст.75 КК України та не дає підстав для застосування ст.78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

При цьому, вчинення засудженим протягом іспитового строку будь-якого ступеня тяжкості нового кримінального правопорушення визнається законом найсуттєвішим порушенням умов випробування.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Виноградівського районного суду від 18.06.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 р. обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком терміном 2 роки. Вказаний вирок набрав законної сили.

Згідно частини 1 статті 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

А тому, зважаючи на те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок в період іспитового строку, на підставі ч.1 ст.71 КК України, суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 18.06.2024 року.

Цивільний позов не заявлено.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі частини 1 статті 71 КК України до покарання призначеного цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18.06.2024 року у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі та за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (два) роки 6 (шість) місяців обмеження волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

ГоловуючийОСОБА_1