Справа № 544/2441/24
пров. № 1-кп/544/202/2024
Номер рядка звіту 93
В И Р О К

іменем України

05 листопада 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду на вул. Ярмарковій, 17 м. Пирятин обвинувальний акт із угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000378 від 15.09.2024, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пирятин Пирятинського району Полтавської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, має на утриманні двох малолітніх дітей 2013 та 2023 року народження, не працюючого, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний, військове звання солдат, участі в АТО та ООС не приймав, особою з інвалідністю та депутатом не являється, у силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: прокурора Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , із боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и в:

09.09.2024, близько 21:00 год., в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України вг: № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовженого Указом Президента України від № 469/2024 від 23.07.2024 «Пр продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб, який затверджено Законом України № 3891-IX від 23.07.2024, ОСОБА_3 , проходячи біля магазину "Лаванда" що розташований по АДРЕСА_2 , помітив на столі у бесідці два мобільні телефони марки "Samsung", що належить ОСОБА_6 , та вирішив їх викрасти, завідомо знаючи, що дан: телефони є чужим майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власника та пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу, зайшов у бесідку, де зі столу таємно викрав мобільні телефон марки Samsung Galaxy А32 (1МЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕ1 2: НОМЕР_2 ) з додатковою картою пам`яті Kingston 32 GB і чохлом вартістю 4085,00 гривень та телефон марки Samsung Galaxy А7 (ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕ1 2: НОМЕР_4 ) з додатковою картою пам`яті Transcend 2 GB і чохлом вартістю 3055,00 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зник, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 7140,00 гривень.

31 жовтня 2024 року між прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участі захисника адковата ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 для виправлення та попередження вчинення нових злочинів, буде призначене покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Потерпілою відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України надано письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості в даному кримінальному провадженні з обвинуваченим ОСОБА_3 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно та повністю визнав свою вину, щиро каюється у вчиненому та погоджується на призначення узгодженого покарання. Просив затвердити угоду.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні просив затвердити угоди на підставі визначеній сторонами, оскільки угода відповідає вимогам Закону.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розглядом справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву у якій зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, оскільки шкоду останнім відшкодовано у повному обсязі.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди та призначення узгодженого сторонами покарання з огляду на відповідність угоди вимогам Закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Дії ОСОБА_3 , органом досудового розслідування кваліфіковані правильно ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваними чи обвинуваченими про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

При матеріалах кримінального провадження міститься письмова згода потерпілої ОСОБА_6 , у якій вона зазначає, що проти укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_3 не заперечує.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, віднесений до тяжких злочинів, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом установлено, що ОСОБА_3 цілком розуміють положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також установлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджуються на призначення узгодженого покарання.

При визначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, обтяжений соціальними зв`язками, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжуюють покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Питання визначення тривалості іспитового строку та обов`язків передбачених ст.ст. 75, 76 КК України є виключною компетенцією суду та вирішується ним самостійно, а тому враховуючи обставини справи, з огляду на тяжкість вчиненого злочину та його суспільну небезпеку, суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_3 іспитовий строк, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України для здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання, оскільки вважає, що саме такі обов`язки забезпечать належну його поведінку.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участі захисника адковата ОСОБА_5 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Суд вважає за необхідне згідно ст.ст. 124, 126 КПК України стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведені судово-товарознавчі експертизи.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 471, 473-475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Угоду про визнання винуватості від 31 жовтня 2024 року укладену між прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участі захисника адковата ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_3 відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки Samsung Galaxy (SM-A325F/DS 64 GB) з додатковою картою пам`яті Kingston 32 GB і чохлом, телефон марки Samsung Galaxy (SM-A750FN/DS 64 GB) з додатковою картою пам`яті Transcend 2 GB і чохлом, коробку з-під викраденого телефону марки "Samsung Galaxy А32", які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , з набранням вороку законної сили залишити останній, як власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави (отримувач ГУК у Полт.обл/тг м.Пирятин/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача Казначейство Україна (ел.адм.подат.), код банку (МФО) НОМЕР_5 , номер рахунок НОМЕР_6 , код класифікації доходів бюджету 24060300, найменування коду класифікації доходів бюджету-інші надходження), витрати за проведені судові транспортно-товарознавчі експертизи у розмірі 6058 (шість тисяч п`ятдесят вісім) гривень 24 копійки, у кримінальному провадженні № 0000378.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1