Справа № 953/8356/24
н/п 1-кп/953/1065/24
"01" листопада 2024 р. м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
У провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
14 жовтня 2024 року на адресу суду засобом «Електронний суд» надійшла скарга захисника ОСОБА_4 про скасування постанови від 11 вересня 2024 року прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 про відмову у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, подана у порядку ч. 2 ст. 303 КПК України.
Обвинувачений та його захисник у підготовчому судовому засіданні скаргу підтримали та просили її задовольнити.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги, посилаючись на те, що рішення про відмову у задоволенні клопотання винесено з урахуванням вимог, передбачених ст.616 КПК України, постанова належним чином мотивована, а тому не підлягає скасуванню.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши скаргу, суд дійшов до такого висновку.
Положеннями ст. 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 22 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Звертаючись до суду зі скаргою на постанову прокурора від 11 вересня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, захисник вказав, що керувався порядком звернення до суду зі скаргами на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
З правової природи та мети підготовчого судового провадження, яке є першою стадією судового провадження, вбачається, що її завданням є з`ясування можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, а також вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду.
Отже, за змістом статей 314, 315 КПК України підготовче судове засідання є обов`язковою самостійною стадією кримінального процесу, метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду, під час якого має право прийняти обмежене коло рішень та вирішити питання, пов`язані виключно з призначенням кримінального провадження до судового розгляду.
При цьому суд звертає увагу, що інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень, тобто перевірка судом законності прийняття слідчим та прокурором рішень, що ухвалюються з метою ефективності розслідування кримінального провадження та дотримання процесуальних строків та порядку прийняття вказаних рішень.
Суд враховує, що положення ч. 2 ст. 303 КПК України не містять імперативної вимоги щодо обов`язкового розгляду по суті будь-яких скарг у підготовчому судовому засіданні, а лише вказують на можливість такого розгляду з урахуванням завдань підготовчого провадження, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Зі змісту скарги захисника ОСОБА_4 вбачається, що предметом оскарження є постанова від 11 вересня 2024 року прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 про відмову у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період.
Статтею 616 КПК України регламентовано порядок скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або зміна запобіжного заходу з інших підстав.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 616 КПК України, у разі введення воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, умисного вбивства двох або більше осіб або вчиненого з особливою жорстокістю, або поєднаного із зґвалтуванням або сексуальним насильством, або особливо тяжких корупційних кримінальних правопорушень чи у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 152-156-1, 258-258-6, частиною четвертою статті 286-1, статтею 348 Кримінального кодексу України, а також підозрюваний, обвинувачений, який згідно з підпунктом 1 пункту 3 примітки до статті 368 Кримінального кодексу України на момент вчинення кримінального правопорушення займав особливо відповідальне становище, має право звернутися до прокурора з клопотанням про ініціювання перед слідчим суддею або судом питання про скасування цього запобіжного заходу для продовження та/або проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу.
За результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для продовження та/або проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу.
З аналізу викладених положень ст.616 КПК України вбачається, процесуальні дії прокурора щодо розгляду клопотання про скасування запобіжного заходу жодним чином не впливають на порядок, правильність та ефективність досудового розслідування.
Вони визначають дискрецію прокурора як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження щодо розгляду клопотання підозрюваного/ обвинуваченого про ініціювання перед слідчим суддею або судом питання про скасування запобіжного заходу для продовження та/або проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу
Крім того, як слідує з приписів абз. 2 ч. 1 ст. 616 КПК України позитивне реагування прокурора на звернення підозрюваного, обвинуваченого про ініціювання перед слідчим суддею, судом клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації є правом прокурора, тобто належить до повноважень, які реалізуються у кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин на власний розсуд прокурора.
За таких обставин суд дійшов висновку, що надання судом оцінки прийнятому прокурором за результатами розгляду клопотання обвинуваченого про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період рішенню виходить за межі повноважень суду під час підготовчого судового засідання, з огляду на те, що прийнята прокурором постанова жодним чином не впливає на дотримання порядку здійснення досудового розслідування, обсяг висунутого ОСОБА_3 обвинувачення або можливості призначення справи до судового розгляду.
Таким чином, питання, порушені захисником у скарзі, не належать до таких, які можуть бути вирішені судом у межах даного судового провадження.
Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим і його захисником на користь обвинуваченого, проте в даному конкретному випадку не вбачає правових підстав для задоволення скарги.
Разом з тим, суд роз`яснює право обвинуваченого на можливість повторного звернення до прокурора з аналогічним клопотанням, за наявності відповідних підстав, зокрема у разі зменшення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 314-316, 372 КПК України, суд,
У задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 про скасування постанови прокурора від 11 вересня 2024 року, поданої у порядку ч. 2 ст. 303 КПК України - відмовити.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 01 листопада 2024 року.

Суддя ОСОБА_1