Справа № 192/2769/24
Провадження № 1-в/192/512/24
Ухвала

Іменем України

05 листопада 2024 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 про приведення покарання відповідно до вимог Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» стосовно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)», засудженого

03.02.2021 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі;

02.06.2021 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі;

встановив:

Начальник ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням, просить привести покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Подання обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)». Був засуджений 03.02.2021 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано частково у виді 1 місяця позбавлення волі невідбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 13.04.2020 і остаточно призначено до відбуття 4 роки 4 місяця позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 19.02.2021.

02.06.2021 ОСОБА_4 був засуджений Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначене покарання поглинуто покаранням за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.02.2021 за сукупністю злочинів та остаточно призначено до відбуття 4 роки 4 місяці позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 05.07.2021.

Початок строку: 06.01.2021, кінець строку: 06.05.2025.

Представник установи виконання покарань, засуджений та прокурор у судове засідання не з`явилися.

Начальник установи виконання покарань просив розгляд подання здійснювати без участі представника адміністрації установи виконання покарань.

Засуджений подав заяву, у якій просить розглянути його справу про декриміналізацію без його участі.

Прокурор подав клопотання, у якому просить виключити з вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.02.2021 посилання на вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом викрадення майна у ОСОБА_5 у зв`язку з усуненням караності діяння, а також виключити покарання за дане діяння.

Прокурор посилається на те, що згідно з вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.02.2021 ОСОБА_4 призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на 3 роки. Дану крадіжку ним вчинено на суму 1433,33 грн 02.05.2020, що у 2020 році становить менше 2 НМДГ, тобто відбулась декриміналізація даного діяння.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання потрібно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким, зокрема були внесені зміни до ст. 51 КУпАП.

Статтею 51 КУпАП у редакції Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ встановлена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

За змістом п.п. 169.1.1 п.169.1 ст. 169 розділу IV ПК України сума податкової пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Судом встановлено, що 03 лютого 2021 року ОСОБА_4 був засуджений вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 3 (три) місяці. На підставі ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначене остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного даним вироком суду, приєднано частково у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі не відбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 05.03.2020 і остаточно призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

02 червня 2021 року ОСОБА_4 засуджений вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України суд ухвалив призначене покарання поглинути покаранням за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.02.2021, за сукупністю злочинів, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 4 (чотирьох ) місяців позбавлення волі.

Згідно з вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.02.2021 ОСОБА_4 02 травня 2020 року вчинив крадіжку майна на суму 1433,33 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 2102 гривні, отже сума податкової пільги складає 1051 грн, а 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з огляду на податкову соціальну пільгу 2102 грн (1051 грн х 2).

Тобто, вартість викраденого ОСОБА_4 02 травня 2020 року майна була меншою ніж 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, на засудженого ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким частково декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.02.2021 засуджений за діяння, караність якого законом усунена, а саме за викрадення 02 травня 2020 року майна на загальну суму 1433,33 грн, яка не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то суд доходить висновку, що подання начальника установи виконання покарань потрібно задовольнити та звільнити засудженого від покарання, призначеного цим вироком за ч. 2 ст. 185 КК України.

Стосовно доводів прокурора про виключення з вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.02.2021 посилання на вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом викрадення майна у ОСОБА_5 у зв`язку з усуненням караності діяння, а також виключення покарання за дане діяння, то суд звертає увагу, що питання, які вирішуються судом під час виконання вироків, визначені ч. 1 ст. 537 КПК України. Зокрема, згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України. Разом з тим, суд за вказаних обставин не наділений повноваженнями вносити зміни до вироків.

Керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст. 539 КПК України,

постановив:

Подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 задовольнити.

Негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 лютого 2021 за ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1