У Х В А Л А

01.11.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква клопотання прокурора Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000887 від 05.03.2024, щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, -

У С Т А Н О В И В :

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває на розгляді кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000887 від 05.03.2024, щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив усне клопотання про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби, враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення заявленого клопотання прокурора не заперечував.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, зокрема прокурора, який підтримав подане клопотання, думку обвинуваченого, який не заперечував проти його задоволення, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

З урахуванням вищезазначеного, суд зауважує, що подовження строків домашнього арешту згідно з нормами діючого кримінального процесуального законодавства передбачено: 1) слідчим суддею під час досудового розслідування (ст.ст. 181, 199 КПК України); 2) судом під час саме судового розгляду (ст.ст. 315, 331 КПК України). Таким чином, під час судового розгляду суд має право розглянути клопотання учасників судового провадження про обрання, зміну, продовження чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Разом з тим, під час судового засідання прокурором не подано письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , що позбавило суд можливості перевірити його на відповідність вимогам ст.184 КПК України щодо процесуального оформлення та змісту.

В порушення вимог ч.2 ст.184 КПК України копія письмового клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження запобіжного заходу, не вручені за три години до початку розгляду клопотання, обвинуваченому ОСОБА_5 , що в свою чергу призвело до недотримання загальних засад кримінального провадження, зокрема забезпечення права на захист (ст.20 КПК України) та змагальність сторін (ст.22 КПК України).

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Суд, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, враховує положення статей 368, 369, 371, 374 КПК України, за змістом яких надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії судового розгляду не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини. На думку суду, відомості, викладені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення, вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів, тобто причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною. Разом з тим, відсутність відповідного посилання прокурора в письмовому клопотанні на матеріали досудового розслідування, на переконання суду, в їх сукупності, вказує на недостатність для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу з огляду на потреби судового розслідування.

В судовому засіданні, прокурором в порядку п.2 ч.1 ст.194 КПК України не доведено фактичними даними та належними доказами відомості, про існування ризиків, яким слід запобігти шляхом продовження застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Також, в порядку п.3 ч.1 ст.194 КПК України не доведеним залишилось і питання можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, оскільки про таке прокурором взагалі не зазначено під час підготовчого судового засідання.

Таким чином, суд, зважаючи на викладене, враховуючи положення ст.184, ч.2,3 ст.194 КПК України, вважає, що порушення процесуальної форми звернення, а саме неподання письмового клопотання з матеріалами, якими обґрунтовується необхідність продовження запобіжного заходу (доказової бази тверджень), дослідження яких має першочергове і вирішальне значення, є підставою для відмови в його задоволенні.

Окрім того, зважаючи на те, що на розгляді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000887 від 05.03.2024, щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язок прибувати до суду за кожною його вимогою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 181, 184, 194, ч. 3 ст. 315 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Відкласти судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000887 від 05.03.2024, щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, на 13 годину 00 хвилин 03 грудня 2024 року.

У задоволенні клопотання прокурора Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області на розгляд кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000887 від 05.03.2024, щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Копію ухвали вручити присутнім учасникам судового провадження.

Ухвала, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1 ст.392 КПК України, окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, винесене за результатами судового розгляду кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1