Провадження № 1-кс/161/5292/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 21 жовтня 2024 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований у АДРЕСА_1 , та проживає у АДРЕСА_2 , громадянин України, з середньою освітою, не працює, неодружений, має на утриманні малолітнього сина, раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.05.2020 за ч.2 ст.185 КК України до 5 місяців арешту, 14.05.2021 звільнений по відбуттю покарання, в рамках кримінального провадження №0003471 від 15.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В

Слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, які клопотання підтримали та просили задовольнити, з`ясувавши міркування захисника та підозрюваного, які заперечували щодо задоволення поданого клопотання, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, дослідивши матеріали клопотання та долучені документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Наявність "обґрунтованої підозри" передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об?єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт достатніх підстав передбачає наявність доказів, яке лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

Відповідно до ст.178 КПК України при обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, інші обставини, що не перешкоджають застосуванню запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло у певний період доби, який підозрюється у вчиненні злочинів, за вчинення яких передбачено позбавлення волі.

Слідчий суддя, з врахуванням об`єктивно проведеного аналізу доказів, встановив, що ОСОБА_6 судимий, в даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Також, встановлено, що слідчим доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Однак стороною обвинувачення не доведений ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідків, оскільки він є недоведеним припущенням щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного в майбутньому та не підтверджений доказами, що відповідають ст.84 КПК України.

Враховує слідчий суддя те, що відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Разом з тим, слідчим не обґрунтовано наявності виняткових обставин, які дають можливість суду обмежити право підозрюваного на свободу, а тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення не є безумовною підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, який хоча і судимий, однак має постійне місце проживання, молодий вік,та міцні соціальні зв`язки, а тому врахувавши наведені вище обставини у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід, передбачений ст.181 КПК України, у вигляді домашнього арешту здатен запобігти ризикам, наявність якого була доведена слідчим та прокурором при розгляді даного клопотання.

Таким чином, із врахуванням зазначеного, на підставі ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовує до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в межах строку досудового розслідування.

Окрім цього, звертає слідчий суддя увагу на те, що необхідність посилання у клопотанні про обрання запобіжного заходу на практику ЄСПЛ є важливим аспектом захисту прав людини, але в даному випадку зазначена у клопотанні практика ЄСПЛ буде використовуватися не на користь підозрюваного, що може становити ризики для справедливості кримінального провадження в частині дотримання закону.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 199, 201, 309 КПК України,

П О С Т А Н О В И В

В задоволенні клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати його місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , окрім випадку оголошення у Волинській області сигналу повітряної тривоги для евакуації в укриття, в межах строку досудового розслідування, тобто до 18 грудня 2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із свого місця перебування без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання відповідним державним органам свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України (у разі їх наявності).

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 передати для виконання органу Національної поліції України за місцем його фактичного проживання - АДРЕСА_2 .

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя