Справа №766/2466/24
н/п 1-кп/766/2464/24
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяв про відвід суддів

24.09.2024 року Херсонський міський суд Херсонської області колегіально у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні заяви ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, про відвід суддів,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000566 від 08.12.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заявив відвід суддям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які входять до складу колегії суддів з розгляду даного кримінального провадження. В обґрунтування заяви про відвід зазначив, що 16.09.2024 року вказаними суддями у складі колегії було розглянуто лише клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою, в той час як обвинуваченим раніше поданого прокурором клопотання було надіслано на адресу суду клопотання про забезпечення його правом на захист, шляхом надання можливості здійснення безкоштовних дзвінків для спілкування із захисником, а також клопотання про забезпечення права на захист обвинуваченого, шляхом надання останньому доступу до мережі інтернет. Такі дії суддів, як зазначає обвинувачений, викликають сумнів у їхній неупередженості.

Крім того ОСОБА_7 заявив відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_8 . Зазначений відвід обґрунтовано тим, що в судовому засіданні 25.07.2024 року ухвалою суду обвинуваченому було продовжено строк тримання під вартою строком до 25.09.2024 року включно, тобто на 63 дні. За результатами апеляційного оскарження зазначену ухвалу суду було скасовано. Ухвалене рішення суду від 25.07.2024 року, як зазначає обвинувачений, порушило його право на свободу і особисту недоторканність, а дії суду свідчать про упередженість у розгляді кримінального провадження.

Також обвинувачений в судовому засіданні заявив відвід головуючому судді ОСОБА_1 з тих підстав, що судове засідання 16.09.2024 року було проведено в режимі відеоконференцзв`язку, в той час як він неодноразово заявляв клопотання про безпосередню участь у судових засіданнях в приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області. Невжиття заходів із доставки обвинуваченого до суду, на думку останнього, свідчить про упереджене ставлення головуючого судді до обвинуваченого і сторони захисту.

Окрім зазначеного обвинувачений ОСОБА_7 заявив відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , яку було створено для розгляду клопотання прокурора щодо продовження строків тримання під вартою. Обґрунтовуючи заявлений відвід обвинувачений зазначає, що за наслідками розгляду клопотання 16.09.2024 року колегією суддів було постановлено ухвалу, яку цієї ж дати було й проголошено. Копія ухвали, як зазначає ОСОБА_7 , була отримана ним лише 20.09.2024 року, що вказує на упереджене ставлення до нього з боку колегії суддів.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 підтримав свого підзахисного, просив заявлені відводи задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення заявлених відводів, вважаючи їх необґрунтованими.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених відводів з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.1 ст. 81 КПК України, клопотання про відвід одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, розглядає цей же склад суду.

Відповідно до ст. 75 КПК України, законом передбачено вичерпний перелік обставин, які виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Заявляючи судді відвід обвинувачений фактично посилається на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, яким передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Отже, враховуючи зміст викладених норм, особа яка подала заяву про відвід колегії суддів, повинна довести обставини, які викликають в неї сумнів у неупередженості суддів, які розглядають справу по суті. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

Таким чином, об`єктивність розгляду справи, а отже вирішення її на основі суворого додержання законності забезпечується її розглядом суддею, щодо якого відсутні сумніви, в тому числі у стороннього спостерігача, в його неупередженості та безсторонності.

Відповідно до п. 67 рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко та Мартиненко проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Проте доводи обвинуваченого, на які він посилається в заяві про відвід колегії суддів, є неконкретизованими та недоведеними, оскільки не підтверджені доказами, які б свідчили про обґрунтованість його заяв або могли вказувати на необ`єктивність суддів у розгляді даного кримінального провадження.

Слід також зазначити, що твердження обвинуваченого щодо не розгляду судом його клопотань про забезпечення можливості здійснення дзвінків та доступу до інтернет-мережі не відповідають дійсності, оскільки 02.08.2024 року, тобто до подання прокурором клопотання про продовження строків тримання під вартою від 04.09.2024 року, судом у передбачений законом спосіб і на визначних законом підставах було надано дозвіл на користування платною послугою з доступу до інтернету та голосової електронної комунікації за допомогою засобів ІР-телефонії.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справ від 10.09.2024 року та на підставі розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 10.09.2024 року у зв`язку із неможливістю суддею-учасником колегії приймати участь при розгляді та з метою дотримання передбаченого законом строку розгляду , було визначено склад колегії суддів для розгляду лише клопотання про продовження строків тримання під вартою, а саме: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_9 , ОСОБА_2 . При цьому склад колегії суддів з розгляду даного кримінального провадження не змінювався. Отже, фактично, заявляючи відвід колегії суддів за участі судді ОСОБА_9 обвинувачений вказує про упередженість в тому числі судді, який не входить до складу колегії суддів з розгляду даного кримінального провадження.

В цілому доводи, якими обвинувачений ОСОБА_7 обґрунтовує необхідність відводів не свідчать про упередженість суддів та зводяться до незгоди з процесуальними діями при розгляді кримінального провадження та незгодою із ходом судового розгляду, які не є підставами для відводу. За таких обставин, суд вважає, що наявність жодної обставини, яка визначена положеннями КПК України, а також доказів на підтвердження об`єктивно існуючих обставин, які давали б підстави для висновку про упередженість будь-кого зі складу колегії суддів, як за суб`єктивним, так і за об`єктивним критеріями, тобто на підтвердження вчинення суддями дій, які б свідчили про прояви упередженості чи небезсторонності, обвинувачений не довів, а тому заяви обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 75, 81, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяв обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 17.09.2024 року, про відвід колегії суддів Херсонського міського суду Херсонської області у складі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , про відвід головуючій судді ОСОБА_1 , про відвід колегії суддів у складі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 - відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_8