УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024 Справа №607/23208/24 Провадження №1-в/607/435/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

представника ТРВ філії ДУ

«Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тернополі подання заступника начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_5 про приведення судового рішення у відповідність до чинного законодавства стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засудженого вироком Козівським районним судом Тернопільської області від 24.02.2012 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років і 6 (шість) місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням йому іспитового строку терміном 2 (два) роки та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло подання заступника начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_5 про приведення у відповідність до чинного законодавства вироку Козівського районного суду Тернопільської області від 24.02.2012, згідно якого ОСОБА_6 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років і 6 (шість) місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням йому іспитового строку терміном 2 (два) роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

В обґрунтування подання зазначила, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ, який набрав чинності 09.08.2024, підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна, чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вироку Козівського районного суду Тернопільської області від 24.02.2012, сума заподіяного засудженим збитку (шкоди) становить 680 грн, що менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян згідно норми кримінального законодавства у 2011 році. На підставі вищевикладеного, просить привести вищевказаний вирок у відповідність до діючого законодавства.

Представник Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_7 у судовому засіданні подання підтримала.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 не заперечила щодо задоволення вказаного подання.

Засуджений ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився з невідомих суду на те причин, хоча про місце та час розгляду подання повідомлявся судом належним чином. На підставі ст. 539 КПК України суд вважає за можливе проводити розгляд подання у відсутності засудженого ОСОБА_6 , який не з`явився.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі - Закон № 3886-ІХ), який набрав чинності 9.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпуктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» з 01.10.2011 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 985 грн.

Таким чином відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 09.08.2024), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто - 985 грн.

З викладеного вбачається, що втратила чинність норма закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, а саме розмір крадіжки 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, яка діяла до 09.08.2024.

Таким чином, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Під час судового розгляду даного подання встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Козівського районного суду Тернопільської області від 24.02.2012 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років і 6 (шість) місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням йому іспитового строку терміном 2 (два) роки та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Так, 02.04.2012 засуджений ОСОБА_6 був поставлений на облік кримінально-виконавчою інспекцією. Під час відбування іспитового строку ОСОБА_6 не виконував покладені на нього вироком суду обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: не з`являвся для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію та не повідомив про зміну місця свого проживання.

Крім того, 17.12.2012 та 30.01.2013 Теребовлянський міжрайонний відділ кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Тернопільській області звертався до Тернопільського міськрайонного суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання. При цьому у задоволенні вказаних подань постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.10.2012 та ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.02.2013, було відмовлено.

Також засудженому ОСОБА_6 під час відбування покарання з випробуванням, предявлено підозру про вчинення 02.04.2013 року кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Так, відповідно до ухвал Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.08.2016 та 27.06.2024 ОСОБА_6 був оголошений у розшук.

Станом на 04.11.2024 судове провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України було відновлено та справу призначено до розгляду.

Відтак іспитовий строк встановлений засудженому ОСОБА_6 закінчився, однак останнього не було звільнено від призначеного судом покарання у передбачений чинним законодавством спосіб.

Крім того, за змістом вироку Козівського районного суду Тернопільської області від 24.02.2012 з`ясовано, що ОСОБА_6 18.11.2011 своїми діями спричинив матеріальну шкоду на суму 680 грн, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, станом на 2011 рік, тобто 985 грн.

Таким чином, під час судового розгляду даного подання встановлено підстави, передбачені ч. 2 ст. 74 КК України, для негайного звільнення засудженого ОСОБА_6 від призначеного судом покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 74 КК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання заступника начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_5 задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного покарання за вироком Козівського районного суду Тернопільської області від 24.02.2012 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1