У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , у рамках кримінального провадження, відомості про яке 05.08.2024 року внесені до ЄРДР за №0000123, про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання слідує, що 05.08.2024 слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 та ч. 3 ст. 369 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123.

25.09.2024 року відповідно до ст.ст.276-278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 332 та ч. 3 ст. 369 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприяння їх вчиненню порадами та усуненням перешкод, вчинених за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, а також надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення службовою особою в інтересах третіх осіб дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Як встановлено в ході досудового розслідування, що при невстановлених на даний час досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше 05.08.2024, у ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_1 , виник умисел на протиправне збагачення шляхом організації незаконного переправлення громадян України, які підлягають мобілізації, через державний кордон України.

Для вказаних цілей, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, реалізовуючи їх спільний, протиправний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, керівництвом такими діями, сприянням їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного переправлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через державний кордон України, під час зустрічі запропонував начальнику відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 , надати грошові кошти в сумі 2000 доларів США з однієї особи, в якості неправомірної вигоди за здійснення безперешкодного переправлення даних осіб через Державний кордон України поза пунктами пропуску.

Про те, ОСОБА_7 розуміючи протиправність дій ОСОБА_4 повідомив про вищевказані обставини своєму керівництву та до правоохоронних органів та у подальшому діяв під їх контролем, спрямованим на викриття злочинної діяльності ОСОБА_4 .

В подальшому, в період з 05.08.2024 по 24.09.2024 ОСОБА_4 реалізовуючи свої протиправні наміри спрямовані на незаконне збагачення, в ході неодноразових зустрічей з ОСОБА_7 , неодноразово схиляв останнього, до вчинення протиправних дій по незаконному переправленні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , через державний кордон України поза межами пунктів пропуску до республіки Румунія, при цьому неодноразово пропонував неправомірну винагороду за вчинення ОСОБА_7 дій пов`язаних з використанням його службового становища.

Так, 24.09.2024 приблизно о 15:24 годині ОСОБА_4 , реалізовуючи свої протиправні наміри, за допомогою номера мобільного телефону НОМЕР_1 , зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, щоб останній прийшов на зустріч з ним до території готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що в урочищі «Банський», на околиці АДРЕСА_1 , за координатами згідно «Гугл мапс» 47,97841 ПН, НОМЕР_2 , при цьому ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що ОСОБА_7 обіймає посаду начальнику відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 та являється службовою особою, вчергове підтвердив намір надати ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2000 доларів США за одну особу (згідно курсу НБУ - 82713,4 гривень), в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в якості неправомірної вигоди за не здійснення представниками ДПС України прикордонного контролю, зокрема не виявленні вказаних осіб під час спроби незаконного перетину державного кордону України, поза межами пунктів пропуску до республіки Румунія.

В подальшому, 24.09.2024 приблизно о 18:11 годині ОСОБА_4 , знаходячись на території готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що в урочищі «Банський», на околиці с. Луг, Рахівського району Закарпатської області, за координатами згідно «Гугл Мапс» 47,97841 ПН, НОМЕР_2 , під час особистої зустрічі з ОСОБА_7 , передав останньому неправомірну вигоду в сумі 1500 доларів США (згідно курсу НБУ - 62035,05 гривень) за сприяння ним з використанням свого службового становища, незаконного безперешкодного перетину ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , державного кордону України поза межами пунктів пропуску до республіки Румунія.

Після даної зустрічі, 24.09.2024, близько о 18:23 годині ОСОБА_4 , за допомогою номера мобільного телефону НОМЕР_3 , зателефонував до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за номером мобільного телефону НОМЕР_4 , якій надав вказівку приїхати на автомобілі до готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що в урочищі «Банський», на околиці с. Луг, Рахівського району Закарпатської області, за координатами згідно «Гугл Мапс» 47,97841 ПН, НОМЕР_2 , звідки їй потрібно буде забрати двох осіб, яких в подальшому необхідно буде перевезти до зазначеного ним місця біля державного кордону України.

На виконання вказівки ОСОБА_4 , 24.09.2024, близько о 18:26 годині, ОСОБА_8 керуючи належним їй транспортним засобом марки «MITSUBISHI» моделі «PAJERO SPORT» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , приїхала до заздалегідь обумовленого місця, а саме: готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що в урочищі «Банський», на околиці АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 надав вказівку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які проживали в одному з номерів на території даного готельного комплексу сісти на задні сидіння до вищевказаного автомобіля, за кермом якого перебувала ОСОБА_8 .

Виконавши вказівки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , пересіли до вищевказаного транспортного засобу, де водій ОСОБА_8 , в супроводі ОСОБА_4 , який сів за кермо автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», моделі «108 CDI», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_6 , виїхали в сторону с. Луг, для майбутнього незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак останні не встигли це зробити, оскільки їх було затримано працівниками поліції біля буд. АДРЕСА_1 , що мало місце 24.09.2024 о 18 годині 40 хвилин.

За таких обставин, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, та усуненням перешкод, вчинених за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів

Поряд з цим, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, усвідомлюючи те, що ОСОБА_7 обіймає посаду начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 та являється службовою особою правоохоронного органу під час особистої зустрів запропонував останньому надавати грошові кошти в сумі 2000 доларів США з однієї особи, в якості неправомірної вигоди за здійснення безперешкодного переправлення даних осіб через Державний кордон України поза пунктами пропуску.

Про те, ОСОБА_7 розуміючи протиправність дій ОСОБА_4 повідомив про вищевказані обставини своєму керівництву та до правоохоронних органів та у подальшому діяв під їх контролем, спрямованим на викриття злочинної діяльності ОСОБА_4 .

В подальшому, в період з 05.08.2024 по 24.09.2024 ОСОБА_4 реалізовуючи свої протиправні наміри спрямовані на незаконне збагачення, в ході неодноразових зустрічей з ОСОБА_7 , неодноразово схиляв останнього, до вчинення протиправних дій по незаконному переправленні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , через державний кордон України поза межами пунктів пропуску до республіки Румунія, при цьому неодноразово пропонував неправомірну винагороду за вчинення ОСОБА_7 дій пов`язаних з використанням його службового становища.

Так, 24.09.2024 приблизно о 15:24 годині ОСОБА_4 , реалізовуючи свої протиправні наміри, за допомогою номера мобільного телефону НОМЕР_1 , зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, щоб останній прийшов на зустріч з ним до території готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що в урочищі «Банський», на околиці АДРЕСА_1 , за координатами згідно «Гугл мапс» 47,97841 ПН, НОМЕР_2 , при цьому ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що ОСОБА_7 обіймає посаду начальнику відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 та являється службовою особою, вчергове підтвердив намір надати ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2000 доларів США за одну особу (згідно курсу НБУ - 82713,4 гривень), в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в якості неправомірної вигоди за не здійснення представниками ДПС України прикордонного контролю, зокрема не виявленні вказаних осіб під час спроби незаконного перетину державного кордону України, поза межами пунктів пропуску до республіки Румунія.

В подальшому, 24.09.2024 приблизно о 18:11 годині ОСОБА_4 , знаходячись на території готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що в урочищі «Банський», на околиці АДРЕСА_1 , за координатами згідно «Гугл Мапс» 47,97841 ПН, НОМЕР_2 , під час особистої зустрічі з ОСОБА_7 , передав останньому неправомірну вигоду в сумі 1500 доларів США (згідно курсу НБУ - 62035,05 гривень) за сприяння ним з використанням свого службового становища, незаконного безперешкодного перетину ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , державного кордону України поза межами пунктів пропуску до республіки Румунія.

За таких обставин ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення службовою особою в інтересах третіх осіб дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_4 підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: протоколами огляду місця події від 24.09.2024; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , протоколами пред`явлення впізнання осіб по фото знімках в ході проведення яких зазначені свідки впізнали ОСОБА_4 як особу яка організовувала їхнє переправлення, протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав приватної власності на нерухоме майно за №39951337, №399951413, №399951507, №399951575 та №399951660 від 18.10.2024 за ОСОБА_4 , станом на 18.10.2024 на праві приватної власності зареєстроване наступне нерухоме майно, а саме:

- земельна ділянка, площею 0,58 га кадастровий номер :02:002:0018 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236);

- земельна ділянка, площею 0,014 га, кадастровий номер :02:002:0025 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236);

- земельна ділянка, площею 0,0054 га, кадастровий номер :02:002:0047 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236);

- земельна ділянка, площею 0,6066 га, кадастровий номер :02:002:0050 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236);

- земельна ділянка, площею 0,185 га, кадастровий номер :07:002:0054 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236);

Крім цього, згідно аналітичного досьє «You control» підозрюваний ОСОБА_4 має частку в статутному капіталі Селянського (фермерського) господарства «Банський» () в розмірі 100%, що становить 2 500.00 гривень.

Разом із тим встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 24.11.2011 за №9, 20.02.1982 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстровано укладення шлюбу.

Окрім цього, як встановлено із інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №399952641 та 399952982 від 18.10.2024 за ОСОБА_10 рахуються наступні об`єкти нерухомого майна:

- земельна ділянка, площею 0,07 га, кадастровий номер :07:001:0051 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 36);

- житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10620013);

Наведені вище об`єкти нерухомого майна, які зареєстровані за ОСОБА_10 набуті у власність під час шлюбу із підозрюваним ОСОБА_4 та являються їхньою спільною сумісною власність.

А тому з метою упередження в подальшому будь-якого обтяження, перетворення, шляхом укладення угод із розподілу (об`єднання), відчуження наведеного вище майна, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 в тому числі у спільній сумісній власності, а також забезпечення дієвості кримінального провадження, є необхідність заборонити відчуження та розпорядження вказаними об`єктами нерухомого та рухомого майна.

Приймаючи до уваги викладене, і те що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 332 та ч. 3 ст. 369 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких де за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та з конфіскацією майна, а за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, а тому з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, слідчий просить накласти арешт на все майно ОСОБА_4 , в тому числі на об`єкти спільної сумісної власності набуті під час шлюбу з громадянкою ОСОБА_10 .

У судове засідання прокурор не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує повністю.

Володілець майна підозрюваний ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується наданим слідчим рапортом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 172 КПК України неявка слідчого та володільця майна в судове засідання не перешкоджає розгляду внесеного клопотання про арешт майна, а тому суд, виходячи з вимог вказаної статті, вирішує внесене клопотання за наявними в матеріалах справи доказами.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали внесеного клопотання, оцінивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів клопотання слідує, що 05.08.2024 слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 та ч. 3 ст. 369 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123.

25.09.2024 року відповідно до ст.ст.276-278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 332 та ч. 3 ст. 369 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприяння їх вчиненню порадами та усуненням перешкод, вчинених за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, а також надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення службовою особою в інтересах третіх осіб дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та з конфіскацією майна, а за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

З матеріалів клопотання слідує, що згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав приватної власності на нерухоме майно за №39951337, №399951413, №399951507, №399951575 та №399951660 від 18.10.2024 за ОСОБА_4 , станом на 18.10.2024 на праві приватної власності зареєстроване наступне нерухоме майно, а саме:

- земельна ділянка, площею 0,58 га кадастровий номер :02:002:0018 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236);

- земельна ділянка, площею 0,014 га, кадастровий номер :02:002:0025 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236);

- земельна ділянка, площею 0,0054 га, кадастровий номер :02:002:0047 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236);

- земельна ділянка, площею 0,6066 га, кадастровий номер :02:002:0050 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236);

- земельна ділянка, площею 0,185 га, кадастровий номер :07:002:0054 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236);

Крім цього, згідно аналітичного досьє «You control» підозрюваний ОСОБА_4 має частку в статутному капіталі Селянського (фермерського) господарства «Банський» () в розмірі 100%, що становить 2 500.00 гривень.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчий суддя, при вирішенні питання про накладення арешту на майно бере до уваги, те що підозрюваний ОСОБА_4 є власником зазначеного в клопотанні майна, на яке слідчий просить накласти арешт, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.332 та ч.3 ст.369 КК України, та згідно санкції однієї із вказаних статей, в разі визнання його винним, тягне за собою відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та з конфіскацією майна.

Слідчий суддя вважає, що в клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

За таких обставин, слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (володільця) майна з метою забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання в цій частині підлягає до задоволення.

Поряд з цим, що стосується клопотання слідчого в частині необхідності накладення арешту на спільне майно ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_10 , а саме на: земельна ділянка, площею 0,07 га, кадастровий номер :07:001:0051 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 36); житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10620013), то слідчий суддя вважає, таке безпідставним, оскільки вказаний захід забезпечення кримінального провадження може завдати надмірного обмеження прав власника (володільця) майна, зокрема ОСОБА_10 .

Крім цього, слідчий суддя вважає, що клопотання в цій частині є непідтвердженим належними та допустимими доказами, а ґрунтується виключно на позиції слідчого, що вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя.

Зокрема, матеріали внесеного клопотання не містять рішення суду про належність вказаного у клопотанні майна до спільно майна подружжя ОСОБА_11 .

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого - задоволити частково.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_7 ), шляхом заборони розпорядження (відчуження), наступними об`єктами нерухомого майна:

- земельна ділянка, площею 0,58 га кадастровий номер :02:002:0018 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236);

- земельна ділянка, площею 0,014 га, кадастровий номер :02:002:0025 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236);

- земельна ділянка, площею 0,0054 га, кадастровий номер :02:002:0047 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236);

- земельна ділянка, площею 0,6066 га, кадастровий номер :02:002:0050 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236);

- земельна ділянка, площею 0,185 га, кадастровий номер :07:002:0054 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236);

- частку в розмірі 100% в статутному капіталі вартістю 2 500.00 гривень Селянського (фермерського) господарства «Банський» ().

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1