Справа №-613/1706/24 Провадження №-1-кп/613/194/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Богодухові кримінальне провадження №0000438 від 23 серпня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Богодухів Харківської області, українки, громадянки Українки, з професійно - технічною освітою, розлученої, має трьох малолітніх дітей, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -

за ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 18 серпня 2024 року близько 11 години 00 хвилин, в період дії воєнного стану, маючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає її матір ОСОБА_5 , таємно, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, знаходячись в приміщенні кухні, зі столу, скоїла крадіжку мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi» моделі «А3» 3/64GB EU (Midnight Black), вартість якого становить - 3749 гривень 70 копійок, на якому було встановлено захисне скло марки 5D Japan HD Xiaomi Redmi 10C/12C/A3/Poco C40 Black, вартість якого становить - 129 гривень, що належить ОСОБА_5 ..

Після чого, ОСОБА_4 покинула місце скоєння злочину та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, чим завдала потерпілій майнову шкоду на загальну суму 3878 гривень 70 копійок.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнала повністю, щиро розкаялася, пояснила, що 18 серпня цього року вона, знаходячись в будинку батьків за адресою: АДРЕСА_3 скоїла крадіжку мобільного телефону із захисним склом, після чого продала знайомому на ім`я ОСОБА_6 за 2000 грн., кошти витратила на продукти. Уточнила, що в подальшому вона придбала новий телефон, який віддала потерпілій, просила вибачення у останньої, та що події відбувалися саме так, як вказано в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила факт крадіжки належного їй телефону, який знаходився в будинку та, що в день скоєння крадіжки обвинувачена мала вільний доступ до її будинку. Зазначила, що шкода їй відшкодована повністю, оскільки обвинувачена придбала їй новий телефон, жодних претензій до обвинуваченої вона не має.

Під час судового розгляду судом було визнано недоцільним дослідження усіх доказів у справі стосовно фактичних обставин справи, викладених у обвинувальному акті, оскільки вони ніким не оспорюються, обвинуваченою ОСОБА_4 повністю визнається вина та фактичні обставини справи, а сторони кримінального провадження не заперечували проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України. При цьому, суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих фактичних обставин справи, переконався у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану і кваліфікує її дії за ст.185 ч.4 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею злочину, характеристику її особистості, яка полягає в тому, що вона раніше не судима, має трьох малолітніх дітей, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, завдану матеріальну шкоду відшкодовано повністю. Відповідно до змісту висновку за досудовою доповіддю органу пробації, останній вважає, що виправлення ОСОБА_4 , без позбавлення або обмеження волі не становитиме високого рівня небезпеки для суспільства, вважав за необхідне застосовувати заходи нагляду, соціально-виховні заходи, покласти на ОСОБА_4 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обставинами, які пом`якшують покарання для обвинуваченої, суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченої, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за ст.185 ч.4 КК України у виді позбавлення волі, застосувати ст.75 КК України, звільнити її від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та обов`язків, передбачених ст.76 ч.1, ч.3 КК України.

При цьому судом враховано положення п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів".

Зважаючи на викладене вище суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженої, попередження нових злочинів, а тому її виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Обговорюючи питання про відшкодування судових витрат, які складаються з витрат на проведення судової товарознавчої експертизи, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь держави витрати в сумі 3786 гривень 40 копійок.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною в скоєні злочину, передбаченого ст.185 ч.4 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ч.1, ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в доход держави, судові витрати за проведення експертизи в сумі 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) гривень 40 (сорок) копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженою в той самий строк з дня отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченій.

Суддя