справа № 361/9118/24
провадження № 1-кп/361/1136/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження №0001819 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

встановив:

До Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні акт перебуває кримінальне провадження №0001819 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження дії запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на 60 днів, оскільки строк тримання під вартою обвинувачених закінчується та на переконання прокурора, підстави для застосування до обвинувачених виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, а отже наявні визначені ст. 177 КПК України ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті.

Обвинувачений ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та їх захисники прохали застосувати до обвинувачених більш м`який вид запобіжного заходу, а саме цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , де вони проживали до затримання. Зазначили, що підстав для клопотання прокурора немає, оскільки відсутні ризики визначених кримінально-процесуальним законом. Намірів у обвинувачених впливати на свідків та на потерпілого, а також ухилятися від суду не має. Обвинувачені також зазначив, що мають на утриманні неоднолітніх дітей, які потребують догляду та утримання.

Потерпілий ОСОБА_9 підтримав клопотання захисників та прохав змінити обвинуваченим запобіжний захід на домашній арешт, вказавши, що претензій до них не має, оскільки шкода відшкодована обвинуваченими.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1та2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. №511-550/0/4-13 вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ);

- зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд вважає, що в судовому засіданні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому вважає за можливе застосувати до обвинувачених більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме особисте зобов`язання з покладенням на обвинувачених обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали справи та те, що підстав вважати, що обвинувачені на волі не будудь перешкоджати проведенню розгляду справи та не будуть уникати виконання процесуальних обов`язків, ризики, які обґрунтовують тримання обвинувачених під вартою, передбачені ст.177 КПК України зменшились, та не виправдовують обрання на й тяжчого запобіжного заходу тримання під вартою, крім того, суд враховує думку потерпілого ОСОБА_9 , який не наполягає на триманні під вартою обвинувачених, тому приймаючи до уваги наявність постійного місця проживання, є достатні підстави для зміни стосовно обвинувачений ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, шляхом заборони залишати житло в якому постійно проживають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 331 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відмовити.

Клопотання сторони захисту задовольнити.

Змінити обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби, а саме: з 21 год 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступної доби за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці, а саме по 11 січня 2025 року включно.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися за територію м. Бровари та Броварського району Київської області без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, мобільного номеру телефону;

4) уникати спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні.

У період введення воєнного стану на території України дозволити обвинуваченим після сигналу «Повітряна тривога» та протягом 30 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебуванні останнього в укритті.

Роз`яснити обвинуваченим, що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вони перебувають, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Роз`яснити обвинуваченим, що порушення покладених на них судом обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Звільнити обвинувачених з-під варти негайно в залі суду.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Строк дії ухвали вважати два місця з дати її постановлення, а саме по 11.01.2025 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1