Справа № 243/8014/24
Провадження № 1-кс/243/850/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника, адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференції, клопотання слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , подане за матеріалами досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000892 від 01.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торецька (колишня назва м. Дзержинськ) Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період (посада оператор відділення безпілотних авіаційних комплексів розвідувального взводу 2 піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , звання солдат), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , подане за матеріалами досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000892 від 01.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

З клопотання вбачається, що слідчими СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000892 від 01.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді оператора відділення безпілотних авіаційних комплексів розвідувального взводу 2 піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , 01 жовтня 2024 року, приблизно о 22 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки, з приводу зробленого зауваження, з військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , солдатом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, з метою заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, взяв у руки металеву трубу, яка лежала на землі, та наніс нею один удар в область потилиці ОСОБА_7 , спричинивши своїми діями останньому тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, переломів обох тім`яних кісток, переломів обох скроневих кісток, перелому лобної клиноподібної кістки, перелому лівого суглобового відростка нижньої щелепи, перелому виличної дуги зліва, гемосинусу, субдуральної гематоми, закритого перелому обох дуг С1-хребця, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

02 жовтня 2024 року солдата ОСОБА_4 затримано в порядку ст. ст. 207, 208 КПК України.

02 жовтня 2024 року солдату ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисного тяжкого тілесного ушкодження.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця події, допитами свідків та іншими, зібраними під час досудового розслідування, доказами в їх сукупності.

Статтею 183 ч. 1 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, якою передбачено умови, мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено понесення винною особою покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, у зв`язку з чим, розуміючи тяжкість покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливою погрозою застосування насильства до начальника. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й в подальшому, на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець, маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців, може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування;

-вчиняти інші кримінальні правопорушення, що бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного, і тим самим утворюють склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 та ч. 4 ст. 408 КК України.

Неможливість застосування запобіжних заходів у виді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та, відповідно до п. 2 ст. 179 КПК України, однією з ознак виконання особистого зобов`язання є те, що підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, та його застосування недостатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки у вказаному випадку ОСОБА_4 повинен повернутися до місця мешкання, реєстрації або місця служби, тобто на територію Донецької області, до підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яка в будь-який час змінює своє місце розташування, що створить умови та змогу ОСОБА_4 здійснювати вплив на свідків та переховуватися від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим неможливо ефективно забезпечити необхідну міру контролю за поведінкою підозрюваного, що дасть останньому можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду та здійснювати тиск на свідків, щоб останні відмовились від свої показань.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у виді домашнього арешту пов`язана з тим, що органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з тим вказаний запобіжний захід в умовах воєнного стану може створити негативну тенденцію для інших військовослужбовців, які умисно можуть вчиняти інші злочини, в тому числі й військові, аби не захищати територіальну цілісність країни на лінії зіткнення, що може призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України, а тому обрання відносно нього іншого запобіжного заходу створить передумови для переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду. Більше того, за таких обставин ОСОБА_4 отримає можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні будь-яким чином.

Крім цього, суд, при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, повинен з`ясувати технічні можливості реалізації вказаного виду запобіжного заходу та наявність електронних засобів контролю, які передбачені для виконання даного виду запобіжного заходу, з метою забезпечення своєчасного запобігання можливим спробам підозрюваного невиконання вимог обраного відносно нього запобіжного заходу.

Водночас, необхідно брати до уваги і саму особистість підозрюваного, враховуючи його репутацію, соціальні зв`язки тощо.

Крім того, можливість незаконного впливу на свідків, спрямована на зміну в суді їх показів, наданих ними органу досудового розслідування, з метою перешкоджання доказуванню стороною обвинувачення перед судом усіх фактичних даних, які встановлені у ході досудового розслідування, порушує принцип змагальності кримінального провадження, визначений ст. 22 КК України. З огляду на це, слідчий вважає, що такий вид запобіжного заходу як домашній арешт не є достатнім і не виправдовує настання ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.

З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено вищевказаними матеріалами існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, посаду, репутацію, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_4 для запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

У свою чергу, в умовах воєнного стану на території України, з метою належного покарання осіб, які вчинили тяжкі та особливо тяжкі злочини, такий підхід національних судів щодо застосування виключного виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не допустить негативного впливу на обороноздатність держави в умовах воєнного стану, підриву авторитету, бойової готовності та боєздатності підрозділу Збройних Сил України та не створить в очах військовослужбовців уяву безкарності та свавілля.

Крім того, бажання ОСОБА_4 уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного. Таким чином, констатовані ризики є обґрунтованими та доведеними.

Не утворює підстав для звільнення підозрюваного і участь останнього у бойових діях, пов`язаних із захистом суверенітету та незалежності України, оскільки ці обставини мали місце і на час вчинення злочину, а отже вони не утворюють для ОСОБА_4 жодних моральних запобіжників при обранні ним моделі поведінки.

Розглядаючи можливість застосування до підозрюваного будь-якого альтернативного запобіжного заходу, слідчий звертає увагу суду, що наразі достатніми та належними підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 є не лише очікування завершення досудового розслідування та розгляду справи в суді, а й дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку повністю виправдовує утримання підозрюваного під вартою.

Отже, досягнення мети, визначеної у ст. 177 КПК України, наразі можливе виключно шляхом взяття під варту ОСОБА_4 .

Слідчий акцентує увагу слідчого судді, що під час розгляду клопотання відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_4 під вартою, немає, відсутні докази й наявності в останнього міцних соціальних зв`язків, інших даних, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, також враховуючи вкрай напружену ситуацію, пов`язану із введенням воєнного стану в країні, є всі підстави вважати, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується вчиненням ОСОБА_4 тяжкого злочину, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом обрання застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Враховуючи наведене, слідчий просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_4 .

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити та обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят діб, посилаючись на обставини, зазначені у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив обрати йому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зазначив, що він свою провину визнає та не має наміру переховуватися від правоохоронних органів та суду, тим паче він сам викликав поліцію на місце події й нікуди звідти не тікав.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні просив застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, зазначив, що ОСОБА_4 свою провину визнає, тому підстав обирати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою немає. Ну думку захисника, заявлені в клопотанні ризики не доведені та не обґрунтовані, ОСОБА_4 не має наміру ухилятись від слідства та суду, переховуватись або впливати на свідків. ОСОБА_4 перебував на місці події до приїзду працівників поліції, що свідчить про те, що він не буде ухилятися. Попередня судимість підозрюваного знята та погашена. Крім цього, захисник звернув увагу, що потерпілий сам є ініціатором конфлікту, який виник, кидався гранатами, стріляв, і таким чином ОСОБА_4 потерпілого вирішив заспокоїти.

Слідчий в судовому засіданні не брав участь, спрямував на адресу суду заяву з проханням розглядати клопотання без його участі, підтримав заявлені вимоги.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, приходжу до наступного висновку.

Згідно з частиною 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів клопотання вбачається, що 01.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000892 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у відповідності до яких 01.10.2024 до ЧЧ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення про те, що перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , між військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_3 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 наніс удари металевою трубою по голові ОСОБА_7 , від чого останній отримав тілесні ушкодження. (ЄО № 13710 від 01.10.2024)

02.10.2024 о 04-55 год в порядку ст. 208 КПК України було затримано громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 02.10.2024 йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування наступними доказами.

Згідно протоколу огляду місця події від 01.10.2024, який проводився в період часу з 23-34 год по 23-40 год на відкритій ділянці місцевості навпроти під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_5 , в ході огляду було виявлено та вилучено: фрагмент марлі з нашаруванням речовини бурого кольору який поміщено до паперового конверту; 5 пластикових фрагментів зеленого кольору, які за своїми ознаками схожі на уламки страйкбольної гранати та які поміщені до спеціального пакету PSP 1127578; предмет, ззовні схожий на гільзу калібру 5,45 мм з маркуванням 270/81, яку поміщено до спеціального пакету PSP1127579; ґрунт з речовиною бурого кольору, поміщений до паперового конверту.

Згідно протоколу огляду місця події від 02.10.2024, який проводився в період часу з 00-14 год по 01-52 год у приміщенні квартири АДРЕСА_6 , в ході огляду в приміщенні зальної кімнати в бронежилеті виявлено та вилучено: піротехнічний виріб (страйкбольно-навчальна тренувальна граната) «ПІРО-5» яка поміщена до спеціального пакету RIC 2046013. Магазин від автомату «16» та 30 предметів ззовні схожі на набої калібру 5.45, які були вилучені та поміщені до спеціального пакету PSP 2069268. Магазин від автомату «7» та 30 предметів ззовні схожі на набої калібру 5.45, які були вилучені та поміщені до спеціального пакету PSP 2069270. Магазин від автомату «14» та 30 предметів ззовні схожі на набої калібру 5.45, які були вилучені та поміщені до спеціального пакету PSP 2069269. З лівої сторони від в ходу в приміщення квартири виявлено та вилучено: магазин від автомату «17» та 28 предметів ззовні схожі на набої калібру 5.45, які були вилучені та поміщені до спеціального пакету PSP 2069267. Предмет ззовні схожий на автомат АК-74 № НОМЕР_4 86 р. в., який був вилучений та поміщеній до полімерного мішку, горловина якого скріплена пломбою А470051. Здійснено змив з затвору автомату який був поміщений до паперового конверту. Здійснено змив з рукоятки автомату який був поміщений до паперового конверту. Здійснено змив зі спускового гачка автомату який був поміщений до паперового конверту. Здійснено змив з цівки автомату який був поміщений до паперового конверту.

Згідно протоколу огляду місця події від 02.10.2024, який проводився в період часу з 02-06 год по 02-31 год на території домоволодіння, яке розташовано по АДРЕСА_7 , в ході огляду з лівої сторони під будинком виявлено та вилучено: металеву трубу білого кольору довжино 166 см, діаметром 5.5 см, на верхній частині якої, на відстані 40 см. від краю виявлено нашарування РБК. Після проведення огляду металеву трубу огорнуто полімерною плівкою та скріплено склейкою, здійснено змив речовини бурого кольору з металевої труби який був поміщений до паперового конверту.

Постановою слідчого від 02.10.2024 всі зазначені вище, тимчасово вилучені під час огляду місця події предмети та речі, було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 01.10.2024, останній пояснив, що він є старшим ординатором хірургічного відділення 59 ВМГЗСУ в м. Слов`янську. 01.10.2024, близько 20-45 год, до військового шпиталю в м. Слов`янську було доставлено каретою швидкої допомоги військовослужбовця ЗСУ ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з діагнозом: «ВЧМТ, перелом обох тім`яних, обох скроневих, лобної клиноподібної кісток, лівого суглобового відростка нижньої щелепи, вилучної дуги, зліва. Гемосинус. Субдуральна гематома. Закритий перелом обох дуг С1-Хребця». Свідком було проведено інтубацію з ШВЛ, імобілізовано ОСОБА_9 функції, ПХО рани голови, і хворого було підготовано до подальшої евакуації до м. Дніпра, до лікарні ім. Мечнікова. Коли ОСОБА_7 привезли до шпиталю, він вже перебував у комі та жодних пояснень не давав.

Допитаний в якості свідка 01.10.2024 ОСОБА_10 пояснив, що він 01.10.2024, близько 17-00 год, повертаючись додому з роботи, побачив, як в будинок, розташований навпроти його будинку, АДРЕСА_8 заходили близько трьох осіб, які почали гучно веселитись, на що свідок уваги не звернув та пішов до себе у квартиру. Близько 20-00 год свідок почув шум, крики, лайку на вулиці та звуки пострілів, близько 2-4 звуків, схожих на постріли. Після цього свідок викликав поліцію та вийшов на вулицю, побачив, що перед під`їздом його будинку АДРЕСА_9 на землі лежав військовий на правому боці, у якого голова була у крові. Свідку відомо, що ім`я цього військовослужбовця ОСОБА_11 та він проживав на першому поверсі у його під`їзді. Біля ОСОБА_11 на колінах стояла його дружина та прикривала чоловіка, а навколо ОСОБА_11 бігав невідомий свідку чоловік з металевою трубою в руках, який погрожував ОСОБА_11 вказаною трубою. Як невідомий чоловік бив ОСОБА_11 , свідок не бачив. Далі невідомий чоловік побіг до будинку навпроти та заховав там трубу, а потім повернувся до ОСОБА_11 . Свідок викликав швидку, швидка приїхала, забрала ОСОБА_11 до шпиталю, а потім приїхала поліція.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 02.10.2024, останній розповів, що ввечері 01.10.2024 він перебував вдома разом з дружиною ОСОБА_13 , відпочивав після нічної зміни. Близько 20-00 год свідок почув шум на вулиці, звук, схожий на вибух гранати, вийшов на балкон, де знов почув такий звук та побачив спалах, після чого зрозумів, що то учбова граната. Потім свідок вийшов на подвір`я, щоб оглянути свою автівку, оскільки після другого вибуху уламки та дрібне каміння полетіли в бік його авто. На вулиці свідок побачив, як з двору будинку, розташованого поруч, вибіг раніше невідомий йому чоловік з великою з великою металевою трубою в руках та побіг в бік іншого чоловіка, який також був свідку незнайомий. Що відбувалося далі, свідок не бачив, але почув крики жінки, яка кликала про допомогу та просила викликати швидку, оскільки її чоловікові розбили голову. Свідок викликав поліцію, потім переставив свою автівку в інше місці і побачив, що приїхали швидка. Тоді свідок допоміг медичним працівникам завантажити постраждалого на ноші. В той час невідомий чоловік, якого свідок раніше бачив з металевою трубою, поводив себе агресивно та намагався до них наблизитися, але свідок не дав йому це зробити. Після від`їзду швидкої приїхали співробітники поліції.

Свідок ОСОБА_13 під час допиту 02.10.2024 пояснила, що 01.10.2024 близько 14-00 год вона з вікна своєї квартири побачила трьох чоловіків та жінку, одягнених у цивільний одяг, які розпивали спиртні напої та поводили себе неадекватно, що проявилося у гучних криках, сварках та нецензурній лайці. Одного з чоловіків звали ОСОБА_14 , імена інших свідку невідомі. Свідок вже зустрічала вказаних осіб у дворі свого будинку, оскільки вони проживають поруч, в приватному будинку по АДРЕСА_5 . Далі, близько 20-10 год, свідок разом з чоловіком почули два вибухи, після чого чоловік ОСОБА_13 вийшов на подвір`я, щоб оглянути автівку, оскільки полетіли уламки. Після цього чоловік викликав поліцію, а свідок ОСОБА_13 почала з балкону на власний телефон знімати, що відбувалось далі. Потім між жінкою та чоловіком на ім`я ОСОБА_14 відбувся конфлікт з чоловіком на ім`я ОСОБА_11 . В ході сварки ОСОБА_11 підбіг до ОСОБА_14 та почав пшикати на нього з балончику, після чого знов відбіг через дорогу. Далі конфлікт продовжувався. Свідок бачила, як з подвір`я вийшов ОСОБА_14 , який тримав у руці металеву трубу довжиною близько двох метрів, та попрямував в бік ОСОБА_11 , після чого свідок почула дзвінкий звук удару труби. Самого удару свідок не бачила. В цей час жінка, що була з ними, направилася в їх бік та кричала, щоб ті припинили бійку. В подальшому свідок вийшла на двір, і тоді прибула швидка. Свідок бачила ОСОБА_11 , який був без свідомості, хрипів та мав ушкодження потиличної ділянки голови. Далі постраждалого направили до лікарні.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 02.10.2024, останній пояснив, що з 29.09.2024 по 01.10.2024 він перебував протягом трьох днів за адресою: АДРЕСА_7 , у своїх друзів, вони були втрьох: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 та її донька, восьмирічна Міланія. Свідок, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 вживали спиртні напої спочатку втрьох, випили 0,5 літрів горілки, потім до них приїхала мати ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , вони з нею також випили ще 0,5 л горілки. Мати свідка близько 20-00 год поїхала додому, її провели ОСОБА_14 та ОСОБА_18 , а свідок зайшов до будинку, після чого, хвилин через 15 почув з вулиці крики, сварку, ОСОБА_14 на когось кричав. Коли свідок вийшов на вулицю, він побачив там раніше невідомого чоловіка, який був лисий, круглолиций, вдягнений у чорну футболку, з надмірною вагою. Цей чоловік кидався на ОСОБА_14 битися. ОСОБА_14 один раз вдарив цього невідомого чоловіка через те, що він кидав цеглу у паркан, а ОСОБА_18 на цього чоловіка кричала. Свідок хотів відтягнути ОСОБА_14 до будинку, щоб припинити сварку, тоді невідомий чоловік сказав, що їм всім хана, після чого, хвилин через п`ять увійшов до їхнього двору з автоматом та зробив постріл. ОСОБА_14 кидався на того чоловіка, свідок хотів залагодити конфлікт, але невідомий чоловік вдарив свідка прикладом автомату по голові з лівого боку, після чого свідок побачив на собі кров, яка текла з голови. Потім на вулиці цей невідомий чоловік знов зробив постріл у бік ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 та її доньки ОСОБА_21 , яка вибігла на вулицю. Тоді в руках у ОСОБА_14 вже була металева труба від опалення, якою він відмахнувся від невідомого чоловіка з автоматом. Свідок знов намагався залагодити конфлікт, але невідомий чоловік знов вдарив його прикладом автомату по голові, а потім повалив свідка на землю та почав душити. Тоді свідок почув звук удару та зрозумів, що ОСОБА_14 вдарив невідомого трубою по голові, після чого той припинив душити свідка, почав хрипіти. Свідок підвівся та вдарив один раз невідомого чоловіка, який душив його, ногою по обличчю, після чого забрав трубу та кинув її до кучі металобрухту на території будинку. Потім невідомого чоловіка забрала швидка, й далі приїхали співробітники поліції.

Допитана в якості свідка 02.10.2024 дружина постраждалого, ОСОБА_22 , повідомила, що 26.09.2024 вона з двома дітьми приїхала до свого чоловіка ОСОБА_7 , який є військовослужбовцем та перебуває наразі на території Донецької області. 01.10.2024, близько 15-00 год, вони сіли за стіл, щоб відсвяткувати День захисників та захисниць України. Близько 19-00 год чоловік вийшов на вулиці покурити, а повернувся схвильований. Потім чоловік знов пішов курити, а вже через деякий час свідок почула крики з вулиці, вийшла туди та побачила скупчення людей, які кричали один на одного, а також на її чоловіка. Тоді з подвір`я приватного будинку, розташованого навпроти будинку АДРЕСА_5 , вибіг невідомий чоловік у неадекватному стані, з металевою трубою в руках, який підбіг до ОСОБА_7 впритул та двічі вдарив його трубою по голові. Після побаченого свідок підбігла до свого чоловіка та почала його закривати собою, щоб більше його не били, а також кричала, щоб викликали швидку. Поклавши руки під голову чоловіка, свідок побачила, що той вже ледве дихає та хрипить. Потім приїхали швидка та поліція. Автомат чоловіка свідок вдома бачила, він їй його показував, але автомат стояв на запобіжнику та був схований від дітей за шафою в коридорі при вході.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 02.10.2024 за участю свідка ОСОБА_22 , остання розповіла та показала, за яких обставин отримав травму її чоловік ОСОБА_7 . 01.10.2024.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 02.10.2024 за участю свідка ОСОБА_15 , останній розповів та показав обставини, за яких 01.10.2024 було травмовано ОСОБА_7 .

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 02.10.2024 о 04-55 год було затримано в порядку ст. 208 КПК України гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Як вбачається з протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 02.10.2024, останній свою провину визнав, давати покази на досудовому розслідуванні відмовився.

Згідно корінця первинної медичної картки щодо наданої невідкладної допомоги ОСОБА_7 від 01.10.2024, останньому встановлено діагноз: ВЧМТ, перелом обох тім`яних, обох скроневих, лобної клиноподібної кісток, лівого суглобового відростка нижньої щелепи, вилучної дуги, зліва. Гемосинус. Субдуральна гематома. Закритий перелом обох дуг С1-Хребця.

Згідно протоколу огляду від 02.10.2024, під час якого в період часу з 09-40 год по 10-50 год було оглянуто один оптичний носії інформації диск для лазерних систем зчитування, на якому маються позначки DWD+RW 4х, 4.7 МB 120 min, який містить відеозапис тривалістю 02 хв 47 сек з кольоровим зображенням, наданий свідком ОСОБА_13 , який остання здійснила на власний мобільний телефон, стосовно подій, які відбулися ввечері 01.10.2024 по АДРЕСА_7 . На вказаному відеозаписі зафіксовано обставини сварки, яка відбувалась у зазначений час та у зазначеному місці, під час якої було завдано тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 .

02.10.2024 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Сукупність зазначених доказів на початковій стадії досудового розслідування не викликають сумнівів у слідчого судді щодо причетності ОСОБА_4 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, підозра, повідомлена ОСОБА_4 , обґрунтована.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України, Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаю реальним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ймовірність переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, оскільки з огляду на невідворотність та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, останній може вчинити спробу переховування задля уникнення кримінального відповідальності.

Крім зазначеного, слідчим також заявлений ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню.

Слідчий суддя погоджується з доводами органу досудового розслідування стосовно цього заявленого ризику, оскільки наразі свідки по кримінальному провадженню судом не допитані, крім того, підозрюваний знайомий з деякими свідками та, перебуваючи на волі, може здійснити спроби впливу на них з метою змусити їх змінити надані раніше, небажані для підозрюваного свідчення, задля уникнення в подальшому кримінальної відповідальності, а отже зазначений ризик є досить реальним.

Як визначено статтею 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Тож, враховуючи, що наразі тільки розпочато досудове розслідування кримінального провадження, безпосередньо судом свідки допитані ще не були, вірогідність того, що вони можуть змінити свої свідчення під тиском зацікавленої особи, є досить реальною.

Окрім того, встановивши ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування або суду, слідчий суддя також дійшов висновку про існування ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, адже дії ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, щодо переховування від органу досудового розслідування та/або суду (у разі їх вчинення) можуть утворити склад іншого злочину, кваліфікованого за ч. 5 ст. 407 або ч. 4 ст. 408 КК України.

Заявлений в клопотанні ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає таким, що не знайшов свого підтвердження під час судового засідання. Наведені в клопотанні доводи стосовно ймовірності вчинення підозрюваним самокалічення або симулювання хвороби є припущеннями, які не обґрунтовані належним чином, а що стосується ймовірності перешкоджання кримінальному провадженню шляхом впливу на свідків, вказаний ризик є самостійним та вже встановлений слідчим суддею в ході розгляду клопотання.

Підсумовуючи наведене вище, вважаю, що є законні підстави для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 30 листопада 2024 року включно, оскільки саме такий запобіжний захід здатен у подальшому запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України.

Розглядаючи питання застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує характер інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, а також особу підозрюваного, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, не одружений, неповнолітніх дітей або інших непрацездатних осіб на утриманні не має, стійкі соціальні зв`язки за місцем мешкання відсутні, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, займає посаду оператора відділення безпілотних авіаційних комплексів розвідувального взводу 2 піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , звання солдат.

Таким чином, враховуючи наведене вище, з огляду на відсутність належним чином підтверджених відомостей про наявність захворювань у підозрюваного, які унеможливлюють застосування до нього попереднього ув`язнення,зважаючи на те, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення спрямоване проти здоров`я людини та могло призвести до загибелі потерпілого, вважаю, що прокурором в судовому засіданні обґрунтовано було доведено, що більш м`які запобіжні заходи щодо підозрюваного не можуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення та те, що воно спрямоване проти здоров`я людини, пов`язане з насильством, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення ОСОБА_4 розміру застави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131-132, 177-178, 181-184, 193, 194 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , подане за матеріалами досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000892 від 01.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, - до 30 листопада 2024 року включно, без визначення розміру застави, з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 з місцем дислокації в м. Павлоград.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним/обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 03.10.2024 о 16-00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1