Справа № 720/276/24
Провадження 1-в/720/41/24
Ухвала

ІМЕНЕМ України

02 грудня 2024 року Суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Новоселиця подання начальника Чернівецького районного сектору №5 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області про звільнення від відбування покарання відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешканця

АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В:

Представник персоналу органу пробації звернувся в суд із поданням про приведення вироку Новоселицького районного суду від 26.02.2024 року відносно ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-ІХ та звільнення від призначеного покарання.

Представник персоналу органу пробації в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд подання без його участі, подання підтримав та просив його задовольнити.

Засуджений в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд подання без його участі, не заперечував щодо задоволення подання.

Прокурор подав клопотання, в якому подання підтримав, не заперечував щодо його задоволення.

Суд, перевіривши матеріали особової справи, приходить до висновку, що подання слід задовольнити.

Судом встановлено, що вироком Новоселицького районного суду від 26.02.2024 року ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.4 КК України і йому було призначено покарання у виді у виді п`яти років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання, з іспитовим строком три роки.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положення ч.2 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2023 року складав 2684 гривень.

Згідно вироку Новоселицького районного суду від 26.02.2024 року ОСОБА_3 викрав майно на суму 1788,34 гривень, що станом на момент вчинення крадіжки складало суму менше двох неоподатковуваних мінімуму доходів громадян.

Таким чином, на засудженого ОСОБА_3 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_3 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», ст.58 Конституції України, ст.ст.5,74 КК України, ст.51 КУпАП, керуючись ст.537 КПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі призначеного вироком Новоселицького районного суду від 26.02.2024 року на підставі ч.2 ст.74 КК України.

На ухвалу може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_4