Провадження № 1-кс/686/5912/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. У скарзі йдеться про те, що 05.06.2024 р. ОСОБА_4 звернувся до Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області з заявою про вчинення кримінального правопорушення співмешканкою ОСОБА_4 ОСОБА_5 , однак, всупереч ст.214 КПК України, відомості про кримінальне правопорушення, за заявою ОСОБА_4 , до ЄРДР внесені не були. Тому, у скарзі ОСОБА_3 просить зобов`язати службову особу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області негайно виконати, вимоги, передбачені ч.1 ст.214 КПК України: внести відповідні відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 05.06.2024 р. про вчинене кримінальне правопорушення та надати відповідний витяг з ЄРДР.

Представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явився, що не є перешкодою для розгляду справи.

Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав вимоги, викладені у скарзі.

Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали скарги та надані матеріали перевірки, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Положеннями частини 1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Із наданих матеріалів перевірки №3090-24, вбачається, що дійсно 05.06.2024 р. ОСОБА_4 звертався до Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області з заявою, яка була зафіксована у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.06.2024 р. та зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НП України» ХРУП за №10418 від 05.06.2024 р., зокрема, ОСОБА_4 у своїй заяві просив «прийняти міри до його колишньої цивільної дружини, яка оформила квартиру АДРЕСА_1 , на себе, яку ОСОБА_4 купив за власні кошти.»

В зазначених матеріалах перевірки наявні також пояснення ОСОБА_4 від 05.06.2024 р., згідно з якими, ОСОБА_4 пояснив, що «у нього була цивільна дружина ОСОБА_5 , якій ОСОБА_4 скидував гроші, які ОСОБА_5 витратила на придбання квартири, та повинна була оформити квартиру на нього, але поки ОСОБА_4 перебував на службі, ОСОБА_5 квартиру оформила на себе і не виходить на зв`язок. Вважає, що ОСОБА_5 зобов`язана повернути йому гроші або переписати квартиру на нього, яку він придбав на власні кошти.»

Відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за вказаною, поданою ОСОБА_4 , заявою від 05.06.2024 р., внесені не були, про що останньому було повідомлено листом №4725/121/119/04-2024 від 02.07.2024 р.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно з ч.2 ст.214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4 ст.214 КПК України).

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4, 5 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз змісту положень ст.214 КПК України свідчить, що повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Приписи ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за заявою, є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

На думку слідчого судді, у заяві ОСОБА_4 від 05.06.2024 р. викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, оскільки ця заява не містить об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, так, зі змісту поданої заяви не вбачається, що у випадку, про який повідомив ОСОБА_4 , мало місце саме вчинення кримінального правопорушення, зокрема, й не зазначав ОСОБА_4 у своїй заяві про те, коли і де було вчинено, а також, в чому саме виразилось суспільно небезпечне діяння), не наведено в заяві, й конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій особи за відповідними статтями Кримінального кодексу України. Аргументи ОСОБА_4 , висловлені ним у поданій заяві, до якої не було долучено жодних підтверджуючих документів, а також аргументи його представника ОСОБА_3 про можливе вчинення кримінального правопорушення, фактично ґрунтуються на їх власній оцінці та припущеннях, і зводяться до незадоволення і суб`єктивної незгоди ОСОБА_4 із тим фактом, що набуте ОСОБА_5 право власності на квартиру, придбану фактично за спільні кошти, під час проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 , було оформлено лише на ОСОБА_5 , а не на обох членів сім`ї, через фізичну відсутність ОСОБА_4 під час укладення договору купівлі-продажу у зв`язку зі службою. Однак, саме твердження ОСОБА_4 , викладене 05.06.2024 р. в означеному протоколі прийняття заяви і його поясненнях, а також у скарзі його представника ОСОБА_3 про факт придбання колишньою дружиною ОСОБА_4 квартири за надіслані останнім грошові кошти, не вказують на те, що заявник, за наявності правових підстав, позбавлений можливості вирішити питання щодо поділу спільно нажитого майна у цивільному порядку, а також на те, що у зазначеному заявником та його представником випадку мало місце саме суспільно небезпечне діяння, відповідальність за яке була б передбачена Кримінальним кодексом України. До того ж, висловлені ОСОБА_3 у скарзі аргументи про можливе вчинення кримінального правопорушення, про існування якого начебто повідомляв ОСОБА_4 , недостатні для того, щоб розпочати досудове розслідування, адже, досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які реально свідчать саме про вчинення кримінального правопорушення.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

З огляду на викладене, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив ОСОБА_4 у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Слідчий суддя не вбачає підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 до ЄРДР. Ініціювання кримінального переслідування щодо особи, за встановлених обставин, є необґрунтованим засобом кримінально-правового примусу та не відповідає приписам кримінального процесуального закону та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Враховуючи викладене, а також те, що уповноваженою особою Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, у даному випадку, не була допущена бездіяльність, яка б виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, про яку йдеться у поданій в інтересах ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_3 скарзі, тому, у задоволенні цієї скарги слід відмовити.

Не підлягає до задоволення й вимога скарги щодо зобов`язання уповноваженої особи Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області надати заявнику витяг з ЄРДР, оскільки вказана вимога є похідною від вимоги щодо зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР, у задоволенні якої скаржнику відмовлено. Крім того, відповідно до ст.214 КПК України, вимога щодо надання заявнику витягу з ЄРДР, мала б підлягати безумовному виконанню через 24 години з моменту внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто, станом на момент розгляду скарги, бездіяльності з приводу вказаної обставини допущено не було.

Керуючись ст.ст. 110, 214, 303- 307, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноваженої особи Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя