Провадження № 1-кп/635/1041/2024
УХВАЛА

25 вересня 2024 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.408 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.408 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 07.08.2024 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.10.2024 та встановлено розмір застави в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454200 грн.У зв`язку з продовженням існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України існує необхідність в продовженні запобіжного заходу, а саме, обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому, просив задовольнити.

Обвинувачений в судовому засіданні зазначив, що хворіє на пневмонію, в легенях має 0.8 літра рідини, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, зазначив, що обвинувачений хворіє, а тому не може знаходитись в умовах СІЗО, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд виходить з наступного.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 07.08.2024 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.10.2024 та встановлено розмір застави в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454200 грн.

Строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 04 жовтня 2024 року.

У зв`язку із спливом строку запобіжного заходу прокурор звернувся із клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

У контексті практики Європейського суду з прав людини слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня ( ОСОБА_6 проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.408 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжкого злочину. Санкція інкримінованого обвинуваченому злочину, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Отже, враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватості, суд погоджується з доводами прокурора, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КК України, існує.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який інкримінують обвинуваченому, ту обставину, що обвинуваченому інкримінується злочин проти встановленого законодавством порядку несення військової служби.

Враховуючи, що свідки на даний час не допитані, суд вважає наявним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Також, враховуючи вчинення злочину в період невідбутого строку за умовно-достроковим звільненням, попереднє притягнення до кримінальної відповідальності, наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначені обставини у сукупності свідчать про продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а вірогідність їх настання є досить високою, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою.

Вищевказані обставини у сукупності свідчать також про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, та є всі підстави вважати, що ця міра запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Суду не було надано медичної документації, яка б могла свідчити про неможливість перебування обвинуваченого в умовах СІЗО.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити тримання обвинуваченого під вартою строком на шістдесят днів, залишивши без змін раніше визначений розмір застави.

Керуючись ст.ст. 197, 199, 217, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжити на шістдесят днів - до 23 листопада 2024 року включно.

У разі внесення застави ОСОБА_4 обов`язки, що встановлені ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 07 серпня 2024 р., залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Суддя ОСОБА_1