Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1583/2024 Справа № 641/4721/24
УХВАЛА
22 липня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
12.07.2024 до чергової частини ВП в метрополітені ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що 12.07.2024 під час патрулювання працівником поліції підземного пішохідного переходу між станціями "Спортивна" та "Метробудівників" КП "Харківський метрополітен" на підлозі біля колони виявлено полімерний пакунок зі згортками, всередині одного з них міститься кристалічна речовина зеленого кольору.
12.07.2024 згідно рапорту поліцейського СПП № 2 ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області капрала поліції ОСОБА_5 , в якому зазначено, що під час несення служби на станції «Метробудівників» КП «Харківський метрополітен», а саме при обході пішохідного переходу зі станції метро «Метробудівників» до станції метро «Спортивна» КП «Харківський метрополітен», був виявлений прозорий зіп-пакет, зі згортками жовтого кольору. Поруч із пакетом нікого не було. Для збереження вмісту пакету та продовження виконання своїх функціональних обов`язків капрал поліції ОСОБА_6 перемістив даний пакет до кімнати поліції, після чого продовжив обхід станції метро. Після закінчення обходу, капрал поліції ОСОБА_6 вирішив перевірити вміст пакету, після чого розгорнув один зі згортків жовтого кольору та побачив, що всередині знаходиться маленький прозорий пакет, всередині якого знаходиться кристалічна речовина зеленого кольору, схожа на наркотичну.
Цього ж дня, у приміщенні кімнати поліції на станції «Метробудівників» КП «Харківський метрополітен» старшим слідчим СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 проведено огляд місця події, в ході якого оглянуто та вилучено:
- 37 згортків, обмотаних ізоляційною стрічкою жовтого кольору, 4 прозорі полімерні зіп-пакети, всередині яких знаходиться кристалічна речовина зеленого кольору, поміщені до сейф-пакету № WAR1246011 з особистими підписами усіх учасників процесу та пояснювальними написами.
Вищевказаний предмет буде переданий до експертної установи для проведення судової експертизи дослідження матеріалів речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», після чого будуть передані на відповідальне зберігання до УЛМТЗ ГУ НП в Харківській області.
Слідчий вважає, що вилучене під час проведення огляду місця події майно є предметом кримінального провадження та має доказове значення.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином. При цьому прокурором та слідчим, були подані заяви про розгляд клопотання без їх участі.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
З аналізу норм п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Разом із тим, статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Як зазначено у клопотанні, вилучені речі мають вагоме значення для досягнення мети доказування у даному кримінальному провадженні, а саме, мають силу речових доказів та зберегли на собі сліди злочину.
Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що речі, вказані у клопотанні відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому на думку суду, є достатньо підстав вважати, що вилучені згортки та полімерні зіп-пакети, вказані свідчим у клопотанні, мають доказове значення у кримінальному провадженні та на них необхідно накласти арешт з метою забезпечення збереження.
Керуючись вимогами ст. ст. 98, 170-175, 309 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання старшого слідчого СВ ВП в метрополітені ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.
Накласти арешт на 37 згортків, обмотаних ізоляційною стрічкою жовтого кольору, 4 прозорі полімерні зіп-пакети, всередині яких знаходиться кристалічна речовина зеленого кольору, поміщені до сейф-пакету № WAR1246011 з особистими підписами усіх учасників процесу та пояснювальними написами.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покладається на старшого слідчого СВ ВП в метрополітені ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 та прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1