Справа № 144/1141/24
Провадження № 1-кп/144/99/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2024 смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000118 від 22.07.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, неодруженого, судимого вироком Теплицького районного суду Вінницької області від 17.11.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 роки; вироком Теплицького районного суду Вінницької області від 06.06.2024 року за ч. 1 ст. 122 КК України, ч. 1 ст. 71 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 22.07.2024 року близько о 15 год 20 хв, перебуваючи біля кафе-бару «Ятрань», яке розташоване у АДРЕСА_2 , помітив велосипед марки «Салют», який знаходився перед входом до кафе-бару «Ятрань» та вирішив його викрасти. З цією метою, ОСОБА_4 підійшов до вказаного велосипеда та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи умисел на крадіжку чужого майна, діючи повторно та в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ продовженого Указом від 06 травня 2024 року №271/2024, затверджений Законом України № 3684-ІХ від 08.05.2024, таємно, умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення викрав велосипед марки «Салют», який належить ОСОБА_5 та вартість якого становить 845 грн.

Після цього, ОСОБА_4 місце злочину залишив та викраденим велосипедом розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 845 гривень.

Дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, так як 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 3028 грн, віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання про закриття кримінального провадження підтримав та просив суд закрити кримінальне провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження з приводу заявленого клопотання, суд вважає, що таке підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 3028 грн.

Таким чином, відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 09 серпня 2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3028 грн. З викладеного вбачається, що втратила чинність норма закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, а саме розмір крадіжки 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 302,80 грн, яка діяла до 09 серпня 2024 року.

Відтак, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 інкримінується вчинення крадіжки на суму 845 грн, що менше 3028 грн і його дії кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України.

За таких обставин, враховуючи згоду обвинуваченого, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 від 22.07.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

За змістом частини другої статті 119 КПК України у разі зменшення розміру належних до оплати процесуальних витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково відповідні витрати компенсуються за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, слід компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні судової товарознавчої експертизи № 2321/24-21 від 26.07.2024 року в розмірі 1135,92 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 284, 369, 371, 372, 395, 479-2 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000118 від 22.07.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області від 25.07.2024 року на велосипед «Салют», належний потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_3 , який знаходяться у відділенні поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області.

Речовий доказ у кримінальному провадженні велосипед «Салют», належний потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_3 повернути власнику.

Компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні судової товарознавчої експертизи № 2321/24-21 від 26.07.2024 року в розмірі 1135,92 гривень.

Копію ухвали направити до ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Ухвалу може бути оскаржено особами, визначеними статтею 393 КПК України, шляхом подачі апеляції до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя