Справа № 570/3868/24
номер провадження 1-кп/570/350/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (№ 0000201 з №0000540) про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рівне Рівненської області, громадянки України, яка має повну загальну середню освіту, не працює, зареєстрована по АДРЕСА_1 , яка є раніше судимою

- 02.07.2021 Рівненським районним судом Рівненської області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області звільнена умовно-достроково від відбування покарання строком на 8 місяців 27 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 09 червня 2024 року приблизно о 22 год. 57 хв., достовірно знаючи про право особи на недоторканість житла чи іншого володіння особи, в порушення вимог ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному громадянину недоторканість житла та іншого володіння особи та не допускає проникнення до нього всупереч його волі, ст. 68 Конституції України, про те, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей; ст. 92 Конституції України, про те, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина, маючи умисел на незаконне проникнення до чужого житла, з метою подальшого відпочинку та перебування в ньому, таємно, всупереч волі власниці будинку ОСОБА_5 , не маючи на те визначених законом підстав, усвідомлюючи протиправність своїх дій, проникла через вхідні незамкнені на ключ двері в середину будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушила право ОСОБА_5 на недоторканість житла

Після цього ОСОБА_4 13 червня 2024 року приблизно о 21 год. 10 хв., перебуваючи на законних підставах у житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 маючи умисел на викрадення офіційних документів, з метою власного збагачення та в особистих інтересах, діючи з корисливих мотивів, таємно викрала належну ОСОБА_6 банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що знаходилась на столі у кімнаті даного будинку за вищевказаною адресою, яка відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом.

Також ОСОБА_4 13 червня 2024 року приблизно о 21 год. 30 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, який у подальшому продовжено, перебуваючи біля автоматичного касового апарату банку АТ КБ «ПРИВАТБАНК», який розташований за адресою: вул. Богдана Хмельницького, 35, с. Квасилів, Рівненського району Рівненської області, використовуючи попередньо викрадену нею банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , шляхом введення заздалегідь відомого паролю від вищезазначеної банківської картки, таємно викрала з неї грошові кошти в сумі

17 000 грн., через термінал банкомату (зняття коштів), чим завдала потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду у вказаному розмірі. Вказала суду, що у скоєному щиро розкаюється.

Потерпілі в судове засідання не з`явилася. Від кожного з потерпілих до суду надійшла заява, в якій вони просять розгляд кримінальногопровадження здійснювати без їх участі. Щодо призначення покарання поклалися на розсуд суду.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Суду розповіла, що 09 червня 2024 року приблизно о 22 год. 57 хв., таємно, всупереч волі власниці будинку ОСОБА_5 , не маючи на те визначених законом підстав, усвідомлюючи протиправність своїх дій, проникла через вхідні незамкнені на ключ двері всередину будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушила право ОСОБА_5 на недоторканість житла. Підтвердила, що вчиняючт вищевказане кримінальне правопорушення перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Також розповіла, що 13 червня 2024 року приблизно о 21 год. 10 хв., вона, перебуваючи на законних підставах у житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на викрадення офіційних документів, з метою власного збагачення та в особистих інтересах, діючи з корисливих мотивів, таємно викрала належну ОСОБА_6 банківську картку АТ КБ «Приватбанк», що знаходилась на столі у кімнаті даного будинку. Після цього шляхом введення заздалегідь відомого паролю від вищезазначеної банківської картки, таємно викрала грошові кошти в сумі

17 000 грн. через термінал банкомату.

Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_4 , які полягали у незаконнму проникненні до житла, за ч. 1 ст. 162 КК України; дій ОСОБА_4 , які полягали у викраденні офіційних документів, за ч.1 ст. 357 КК України; дій ОСОБА_4 , які полягали у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, за ч.4 ст. 185 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачена в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та потерпілі (кожен окремо) також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, потерпілі правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

За положеннями ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При обранні виду та визначенні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєних кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачена сприяла розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючою покарання обставиною судом встановлено вчинення незаконного проникнення до житла в стані алкогольного сп`яніння.

Також призначаючи покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків суд виходить з того, що кримінальні правопорушення обвинуваченою вчинено під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за раніше вчинене кримінальне правопорушення. Отже, відповідно до положень ч. 4 ст. 81 КК України суд призначає покарання у такому випадку засудженій за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.357 та ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, з врахуванням положень ст. 72 КК України, остаточне покарання за сукупністю вищевказаних кримінальних правопорушень ОСОБА_4 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків засудженій ОСОБА_4 призначити шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 02 липня 2021 року - у виді позбавлення волі строком на п`ять років один місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту її затримання.

Речові докази по справі CD-R диск марки "MyMedia"- залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1