ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

особа, стосовно якої застосовано

засоби медичного характеру ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 ,

представника закладу, лікаря ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 листопада 2023 року про відмову в задоволенні заяви представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 листопада 2023 року відмовлено в задоволенні заяви представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 .

Вказана ухвала обгрунтована тим, що відповідно до п. 26 висновку комісії лікарів-психіатрів № 1063 від 30 жовтня 2023 року та даних патопсихологічного дослідження, не вбачаються покращення, які могли б беззаперечно свідчити про досягнення таких змін у психічному стані пацієнта, які б свідчили про усунення суспільної небезпеки останнього та з врахуванням яких можливо б дійти висновку, що застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення до лікарні із суворим наглядом є недоцільним та він потребує зміни застосованих примусових заходів медичного характеру.

Суд першої інстанції вказав, що висновок комісії лікарів-психіатрів № 1105 від 03 листопада 2023 року в порушення вимог Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 104/о «Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру», затвердженої Наказом МОЗ України № 527 від 28 липня 2014 року, не було підписано власноруч головою комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_10 , що свідчить про невідповідність зазначеного висновку комісії лікарів-психіатрів вимог нормативних актів.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 листопада 2023 року та направити справу до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська для нового розгляду заяви про зміну застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 .

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що ні положення КПК України, ні положення Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 104/о «Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру», затвердженої Наказом МОЗ України № 527 від 28.07.2014, не містять заборони щодо використання факсиміле для підпису висновку комісії лікарів-психіатрів.

Вказав, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі посилається на попередній висновок комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_7 - висновок № 488 від 05.05.2023, проте вказані дії суду є незрозумілими, оскільки клопотання обґрунтоване більш актуальним висновком - № 1063 від 30.10.2023.

Зазначив, що ОСОБА_7 30.10.2023 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка зробила висновок про доцільність його переведення на звичайний режим спостереження.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 5 ст. 94 КК України, госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом до психічно хворого, який вчинив суспільно-небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно-небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.

Частиною 2 ст. 514 КПК України передбачено, що зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Як вбачається із висновку комісії лікарів-психіатрів № 1063 від 30 жовтня 2023 року, а саме пункту № 24, на фоні лікування почав більш відверто розповідати про симптоматику, що передувала скоєному та викладена у висновку судово-психіатричної експертизи. Про скоєне розповідав холодно: «я в ночі до неї підійшов, а вона почала лаятися на мене, ладанку зірвала, тому я не втримався і так сталося». Погоджувався з тим, що вживав коноплю щоб зменшити тривогу та напругу, трохи розслабитися. Формально погоджувався із тим, що думки про бабусю були хибні, викликані хворобою, поряд з цим не розумів хронічного та рецидивуючого перебігу захворювання. Казав: «я вже психічно здоровий, я так вважаю». У відділенні за власною ініціативою залучався до допомоги у благоустрою відділення, навички самообслуговування виконував самостійно. В міру необхідності спілкувався з оточуючими пацієнтами. Лікування приймав, висловлював наміри подальшого спостереження лікаря-психіатра.

Відповідно до даних патопсихологічного дослідження: на фоні внутрішньої тривоги і напруженості прагнення зробити приємне враження, на перший план виступали помірно виражені порушення за шизофренічним симтомокомплексом (у структурі мислення: зниження критичності, й цілеспрямованості, тенденції до використання «слабких» ознак, зісковзування, у структурі особистісно-мотиваційній та емоційно-вольовій: активна позиція, конфліктне поєднання ригідності й емоційної нестійкості, сенситивність до критичних зауважень, підвищене самопочуття власної гідності, підвищене почуття власної гідності, егоцентрична образливість, знижений самоконтроль, прагнення до уникання відповідальності.

В пункті 25 висновку комісії лікарів-психіатрів № 1063 від 30 жовтня 2023 року зазначено, що маячні ідеї чаклунства на адресу бабусі та отруєння на адресу колег по роботі та співкамерників втратили свою актуальність, не впливають на поведінку пацієнта. Про скоєне згадує холодно, без емоційного забарвлення, розповідає, що ходили плітки, про те що бабуся відьма, вона ходила на цвинтар й молилася, а хтось пожартував, що вона там чаклує. Потім дівчина, з якою він був разом, втратила дитину, дуже нервував й чомусь почав думати, що бабка начаклувала, щоб стався викидень. Ще раніше вважав, що на роботі підсипали наркотичну речовину в їжу, бо після обіду відчував себе погано: не міг зосередитись, був розгубленим, думки плутались, після потрапляння в СІЗО також було погане самопочуття, тому вирішив, що співкамерники намагались отруїти. Погоджується з лікарем у хибності власних думок та в тому, що вони є проявами захворювання. Мислення паралогічне, непослідовне із тематичними зісковзуваннями. В повній мірі почав усвідомлювати прояви свого психічного захворювання, визнає його хронічний, рецидивуючий перебіг. На теперішній час розуміє необхідність постійного прийому підтримуючого лікування та спостереження лікарем-психіатром в майбутньому. Сформовані стійкі соціально-терапевтичні та антинаркотичні настанови на майбутнє. За результатами оцінювання ризику насильства за шкалою HCR-20 ризик насильства з боку ОСОБА_7 в майбутньому є помірним. Ризик серйозної фізичної шкоди є «помірний». Ризик неминучого насильства є «низьким». В залежності від намірів пацієнта щодо тривалості спостереження у лікаря-психіатра, контролю свого психічного стану, додержання режиму лікування у майбутньому. При порушенні таких умов, існує помірна ймовірність повторного вчинення насильства зі зростанням ступеню насильства та зміною сценарію вчинення насильства.

Відповідно до висновоку комісії лікарів-психіатрів № 488 від 05 травня 2023 року, згідно якого параноїдна симптоматика у вигляді маячних ідей отруєння на адресу колег по роботі, співкамерників, чаклунства на адресу загиблої бабусі залишалась не актуальною, не впливала на поведінку. Грубих емоційно-вольових розладів не виявляв. Подолана дисимуляція. Зберігаються формальні розлади мислення (паралогічність, непослідовність, тематичні зісковзування), що є незворотніми проявами ендогенного процесу. До скоєного відноситься холодно, тяжкості не розуміє, себе вважає таким, що вилікувався, не розуміє хронічного та рецидивуючого характеру захворювання. Викладене, а також відсутність позитивних терапевтичних настанов свідчить про збереження особливої небезпеки хворого для оточуючих.

Відповідно до даних патопсихологічного дослідження: на фоні внутрішньої тривоги і напруженості прагнення зробити приємне враження, на перший план виступали помірно виражені порушення за шизофренічним симтомокомплексом (у структурі мислення: зниження критичності, й цілеспрямованості, тенденції до використання «слабких» ознак, зісковзування, у структурі особистісно-мотиваційній та емоційно-вольовій: активна позиція, конфліктне поєднання ригідності й емоційної нестійкості, сенситивність до критичних зауважень, підвищене самопочуття власної гідності, підвищене почуття власної гідності, егоцентрична образливість, знижений самоконтроль, прагнення до уникання відповідальності.

Розглядаючи висновок комісії лікарів-психіатрів, суд має оцінити зміни, які відбулися у стані здоров`я пацієнта за міжкомісійний період.

Колегія суддів зазначає, що як у висновку комісії лікарів-психіатрів № 488 від 05 травня 2023 року так і у висновку № 1063 від 30 жовтня 2023 року, зазначено, ідентичні висновки, а саме: «не розумів хронічного та рецидивуючого перебігу захворювання. Казав: «я вже психічно здоровий, я так вважаю».

Окрім цього, в даних патопсихологічного дослідження і як у висновку комісії лікарів-психіатрів № 488 від 05 травня 2023 року, так і у висновку № 1063 від 30 жовтня 2023 року, зазначено, ідентичні висновки, а саме: «на фоні внутрішньої тривоги і напруженості прагнення зробити приємне враження, на перший план виступали помірно виражені порушення за шизофренічним симтомокомплексом (у структурі мислення: зниження критичності, й цілеспрямованості, тенденції до використання «слабких» ознак, зісковзування, у структурі особистісно-мотиваційній та емоційно-вольовій: активна позиція, конфліктне поєднання ригідності й емоційної нестійкості, сенситивність до критичних зауважень, підвищене самопочуття власної гідності, підвищене почуття власної гідності, егоцентрична образливість, знижений самоконтроль, прагнення до уникання відповідальності».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у патопсихологічному стані ОСОБА_7 за міжкомісійний період змін не відбулося.

Враховуючи п. 26 висновку комісії лікарів-психіатрів № 1063 від 30 жовтня 2023 року та даних патопсихологічного дослідження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що не вбачається покращень, які могли б беззаперечно свідчити про досягнення таких змін у психічному стані пацієнта, які б свідчили про усунення суспільної небезпеки останнього та з врахуванням яких можливо б було зробити висновок, що застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення до лікарні із суворим наглядом є недоцільним та він потребує зміни застосованих примусових заходів медичного характеру.

Окрім того, з висновку комісії лікарів-психіатрів № 1105 від 03 листопада 2023 року вбачається, що він не містить підпису голови комісії лікарів-психіатрів, а замість підпису проставлено факсиміле.

Чинне законодавство України нормативно не визначає поняття факсиміле, проте, частиною 3 статті 207 Цивільного кодексу України встановлено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Таким чином, у разі використання факсимільного підпису повинен бути певний наказ чи розпорядження особи щодо можливості такого підпису.

Тобто, єдиною можливістю підтвердження факту вчинення певних дій з використанням факсиміле є погодження щодо можливості використання такого факсиміле, на якому має стояти власноручний підпис особи.

Кримінальним процесуальним законом не передбачено можливість факсимільного відтворення підпису для посвідчення процесуальних документів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що подання до суду висновку комісії лікарів-психіатрів, який було підписано за допомогою факсимільного відтворення підпису голови комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_10 , передбачає, зокрема, надання суду належних доказів дійсної волі голови комісії ОСОБА_10 , на уповноваження певної особи на проставлення такого факсиміле. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної дії (докази повинні бути надані в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої).

Як вбачається з технічного запису судового засідання суду першої інстанції від 27 листопада 2023 року, представник установи ОСОБА_11 суду першої інстанції повідомив, що фактично голова комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_10 перебуває в м. Києві та приймає участь у проведені огляду пацієнтів за допомогою ведеоконференцзв`язку. Щодо ознайомлення ОСОБА_10 з медичною документацію щодо пацієнта вказав, що всі матеріали щодо пацієнта направляються ОСОБА_10 за допомогою електронної пошти. Про те, яким чином у висновку комісії лікарів-психіатрів з`явився факсиміле ОСОБА_10 йому не відомо. Жодних наказів щодо доручення іншим особам проставлення факсиміле замість ОСОБА_10 в закладі немає.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що не було надано жодних підтверджуючих документів, які б вказували на те, що ОСОБА_10 (носій підпису) доручив певній посадовій особі здійснювати факсимільне відтворення його підпису замість нього, а також представник установи не зміг пояснити яким саме чином та на яких підставах у офіційному медичному документі наявне факсимільне відтворення підпису голови комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_10 , тому судом не може сприйматися такий вид підпису, як дійсне волевиявлення голови комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_10 на погодження з результатами огляду пацієнта ОСОБА_7 .

Розділом І Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що комісія лікарів-психіатрів два чи більше лікарів-психіатрів, які колегіально приймають рішення з питань, пов`язаних з наданням психіатричної допомоги.

Відповідно до п. 26 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 104/о «Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №____», затвердженої Наказом МОЗ України № 527 від 28 липня 2014 року у пунктах 29, 30 зазначаються підписи лікарів-психіатрів із зазначенням прізвища, імені, по батькові, сертифіката про присвоєння спеціальності лікаря-психіатра, лікарської категорії, стажу роботи лікарем-психіатром, посади, наукового ступеня, вченого звання (за наявності) та ставиться печатка закладу охорони здоров`я, що засвідчує підписи лікарів-психіатрів.

Тобто, за змістом п. 29 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 104/о «Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №____», затвердженої Наказом МОЗ України № 527 від 28 липня 2014 року. Висновок комісії лікарів-психіатрів має бути підписаний безпосередньо членами комісії та головою комісії.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що висновок комісії лікарів-психіатрів № 1105 від 03 листопада 2023 року в порушення вимог Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 104/о «Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №____», затвердженої Наказом МОЗ України № 527 від 28 липня 2014 року, не було підписано власноруч головою комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_10 , що свідчить про невідповідність зазначеного висновку комісії лікарів-психіатрів вимог нормативних актів.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для зміни застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 , а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 листопада 2023 року про відмову в задоволенні заяви представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 листопада 2023 року про відмову в задоволенні заяви представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4