Справа № 220/2338/18
Провадження № 1-кп/206/3/24
УХВАЛА

03 жовтня 2024 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000181, відомості про яке внесені до ЄРДР 06.04.2018 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

В ході розгляду кримінального провадження суд поставив на обговорення питання про встановлення судом процесуальних строків для подання стороною обвинувачення доказів.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що суду надоно усі можливі докази. Вважав за необхідне повторити виклик свідків.

Потерпілий ОСОБА_6 не заперечував, щодо встановлення строків подання доказів прокурором.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав думку про встановлення стороні обвинувачення строку для подання доказів.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, та ознайомившись з наявними матеріалами кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст. 318 КПК України передбачено, що судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

Згідно ст. 322 КПК України судовий розгляд відбувається безперервно, крім часу, призначеного для відпочинку та випадків відкладення судового засідання з причин, передбачених ч. 2 вказаної статті.

На даний час, згідно встановленого обсягу та порядку дослідження доказів, триває судовий розгляд. За клопотанням сторони захисту було змінено порядок дослідження доказів та у зв`язку із неявкою свідків досліджено письмові та електронні докази.

В свою чергу, прокурором заявлено та судом задоволено клопотання про допит свідків сторони обвинувачення, присутність яких під час судового розгляду, згідно ч. 3 ст. 23 КПК України, сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом. Так, зокрема, потерпілий наполягає на допиті свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Зі свого боку суд, сприяючи розгляду справи в розумні строки, постійно направляв свідкам судові повістки, sms-повідомлення, а також при наявності клопотань та за власної ініціативи постановляв ухвали про застосування до свідків примусового приводу.

Також, судом було зроблені відповідні запити до Єдиного державного демографічного реєстру з метою уточнення даних, щодо зареєстрованого місця проживання свідків, витребувано інформацію у Державної прикордонної служби України відомостей, щодо перетину кордону свідками та у Київського відділу державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( АДРЕСА_1 ) копії актових записів про смерть свідків. Записів про смерть жодного свідка немає, всі свідки, крім ОСОБА_9 не виїжджали за кордон.

З відповіді відділення поліції № 2 Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Київській області на ухвалу суду про привід вбачається, що свідок ОСОБА_8 тривалий час не проживає за зареєстрованою адресою.

В той же час більшість свідків залишаються не допитаними в судовому засіданні, натомість прокурора не відмовляється від їх допиту та наполягає на їх виклику.

Таким чином, прокурор, не зважаючи на створення судом необхідних умов для виконання обов`язку, передбаченого ч. 3 ст. 23 КПК України, тривалий час не забезпечує прибуття свідків у судове засідання для їх безпосереднього допиту.

Як вказує ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

При цьому, суд звертає увагу, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається в даному випадку на прокурора, проте стороною обвинувачення не вжито заходів з метою оперативного судового розгляду справи та дослідження наявних доказів.

Таке повільне представлення суду свідків сторони обвинувачення, свідчить про неналежне виконання прокурором своїх обов`язків, що призводить до неодноразових відкладень судових засідань та порушення принципу безперервного розгляду справи.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження, серед іншого, є забезпечення швидкого розслідування та судового розгляду. В п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України закріплено, що розумність строків є засадою кримінального провадження.

Вимоги про дотримання розумних строків провадження також закріплені в окремій статті 28 КПК України. Так, забезпечення судового провадження в розумні строки покладено на суд.

Як слідує зі змісту даної статті критерієм оцінювання розумності строку є складність справи, що може бути зумовлена як фактичними обставинами справи, так і різними правовими аспектами, пов`язаними зі справою опосередковано. Складність справи визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених та інкримінованих епізодів злочинної діяльності, характеру фактичних даних, що підлягають встановленню, кількості учасників справи (потерпілих, свідків), обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення судового слідства, забезпечення допомоги перекладача, об`єднання матеріалів справи тощо.

Дотримання розумного строку розгляду провадження є елементом справедливого судового розгляду в розумінні ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на доступ до правосуддя та на справедливий і відкритий розгляд його справи впродовж розумного строку.

У п. 116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 р. у справі «Вергельський проти України» зазначено: «розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів». Згідно з позицією ЄСПЛ Конвенція покладає на держави-учасниці обов`язок організувати свою судову систему таким чином, щоб суди мали змогу діяти відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції, зокрема розглядати справи впродовж «розумного строку» (рішення від 06.09.2005 р. у справі «Павлюлінець проти України»).

Для визначення розумності строків кримінального провадження важливе значення має не тільки судове провадження у суді першої інстанції, а й провадження в апеляційній та касаційній інстанціях. У п. 97 рішення Європейського суду з прав людини від 16.09.2010 р. у справі «Вітрук проти України» зазначено, що «в кримінальних справах «розумний строк», передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з того часу, коли особі було «пред`явлено обвинувачення», тобто, іншими словами, з моменту офіційного повідомлення заявника компетентним органом про те, що він обвинувачується у вчиненні злочинів. Це визначення також застосовується до питання, чи мало місце «суттєве погіршення становища (підозрюваного)», чи ні. Щодо закінчення «відповідного строку», то в кримінальних справах період, передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, включає весь строк провадження у справі, у тому числі перегляд рішення в апеляції (п. 70 рішення ЄСПЛ у справі «Меріт проти України» (Merit v. Ukraine))».

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

З огляду на вказане, з врахуванням принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, які на думку суду не будуть порушені, оскільки стороною обвинувачення заявлено про наявність певних доказів та запропоновано включити їх до порядку дослідження, тобто суд не вимагає надання інших доказів, про які не заявляв прокурор, однак представлення їх суду прокурором відбувалося дуже повільно, востаннє декілька засідань поспіль жоден свідок не з`явився, що призводить до затягування розгляду справи, та не дозволяє суду здійснити дослідження доказів у повному обсязі.

За таких обставин, враховуючи той факт, що справа знаходиться на розгляді в Самарському районному суді м. Дніпропетровська з 18 грудня 2018 року, тобто вже майже шість років, суд вважає за доцільне, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку, встановити стороні обвинувачення строк для подання до суду доказів у даному кримінальному провадженні, а саме: забезпечити присутність свідків обвинувачення для їх безпосереднього допиту в судовому засіданні, до 04 грудня 2024 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 28, 114, 318, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Встановити стороні обвинувачення, в особі групи прокурорів в кримінальному провадженні № 0000181, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2018 року, - строк для подання до суду доказів у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України, а саме: забезпечити присутність свідків обвинувачення для їх допиту до 04 грудня 2024 року:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ;

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_7 ;

- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_8 ;

- ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_9 ;

- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_10 ;

- ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_11 ;

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , АДРЕСА_12 .

Роз`яснити стороні обвинувачення, що у випадку не виконання нею своїх обов`язків щодо подання доказів на підтвердження обвинувачення по кримінальному провадженню № 0000181, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2018 року, у встановлений строк, кримінальне провадження буде розглядатись на підставі наявних доказів у суду станом на кінець граничного строку подання доказів.

Ухвала суду остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1