Справа № 442/72/24
Провадження № 1-кс/442/1300/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого та прокурора,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області зі скаргою, в якій просить визнати бездіяльність старшого слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області капітана ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000816 від 21.09.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

В провадженні Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області знаходяться матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000816 від 21.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Частина 1 статті 303 КПК України містить виключний перелік рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу. (частина 2 статті 303 КПК України).

Скарга мотивована тим, що ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.04.2024 зобов`язано старшого слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 розглянути клопотання представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_5 від 01.04.2024, проте станом на день подання скарги таке розглянуте не було, окрім того, з листопада 2023 року до дня подання скарги у кримінальному провадженні не вчинено жодних дій, з метою захисту її прав, що на думку ОСОБА_2 , є наслідком потурання та бездіяльності прокурора ОСОБА_4 , яка здійснює процесуальне керівництва.

Як визначено у ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 534 КПК України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

Згідно з ч. 2 ст. 535 КПК України, суд разом із своїм розпорядженням про виконання судового рішення надсилає його копію відповідному органу чи установі, на які покладено обов`язок виконати судове рішення.

Також слідчий суддя роз`яснює, що за невиконання судового рішення передбачена кримінальна відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Виходячи з викладеного, повноваження слідчого судді на стадії досудового розслідування кримінального провадження визначені лише кримінальним процесуальним законодавством України і, з урахуванням принципу верховенства права та відповідної практики Європейського суду з прав людини, не підлягають розширеному тлумаченню.

Таким чином, слідчий суддя під час розгляду скарги в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України не має повноважень визнання бездіяльності слідчого та прокурора щодо невиконання ухвали слідчого судді, оскільки такі повноваження не надані слідчому судді нормами КПК України, що унеможливлює їх оскарження до слідчого судді.

З огляду на викладене, скарга ОСОБА_2 не містить вимог, які могли б бути предметом оскарження до слідчого судді в контексті вимог ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягають оскарженню.

Враховуючи викладене, вимоги скарги про визнання бездіяльності старшого слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області капітана ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000816 від 21.09.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України не входять до переліку, визначеного ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 про визнання бездіяльності слідчого та прокурора, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1