У Х В А Л А

15.10.2024 м. Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000303,

за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України, та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

1.11.10.2024 до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, шляхом зменшення ОСОБА_3 розміру застави, визначеного ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційної суду від 28.08.2024 у справі № 991/7918/24 до визначеного п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

2.Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду для розгляду цього клопотання у день його надходження було визначено слідчу суддю Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 .

Розглянувши клопотання, слідча суддя відмовляє у його задоволенні з огляду на таке.

ІІ. Положення закону, якими керувалася слідча суддя при постановленні ухвали

3.Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

4.Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

5.Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

6.Водночас, найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою (ч. 3 ст. 176 КПК України).

7.Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

8.Підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання (ч. 1 ст. 201 КПК України).

9.Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 201 КПК України).

10.Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

11.Також, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: (1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; (2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; (3) вік та стан здоров`я підозрюваного; (4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; (5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; (6) репутацію підозрюваного; (7) майновий стан підозрюваного; (8) наявність судимостей у підозрюваного; (9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; (10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; (11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; (12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ст. 178 КПК України).

12.Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказують детектив та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ІІІ. Встановлені обставини із посиланням на докази та мотиви слідчої судді

Щодо повноважень слідчої судді на розгляд клопотання

13.Дослідивши матеріали клопотання слідча суддя встановила, що воно подане у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, згідно із ст. 33-1, 216 КПК України, а тому його розгляд належить до повноважень слідчої судді Вищого антикорупційного суду.

Щодо питань, які належить вирішити

14.Відповідно до ч. 5 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

15.Отже, за змістом відповідної норми, на стадії досудового розслідування клопотання про зміну запобіжного заходу має передбачати виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу нових обставин, які безпосередньо можуть свідчити про зміну чи зменшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

16.До того ж, до повноважень слідчого судді не належить перегляд рішень про застосування запобіжного заходу.

17.Отже, в рамках розгляду клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, на підставі наданих сторонами відомостей, слідча суддя встановлює наявність нових обставин, що виникають з часом і можуть вплинути на застосований до підозрюваного відповідний захід або спосіб його виконання. А реалізація права на звернення до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу не може обумовлюватись тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим запобіжним заходом.

18.За таких обставин, під час розгляду цього клопотання з урахуванням наведених положень КПК України, доводів поданого клопотання, позиції сторін у судовому засіданні, слідчій судді належало встановити обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, та, з огляду на такі обставини, чи належить змінити запобіжний захід.

Обставини, що були встановлені під час застосування запобіжного заходу та подальшого його перегляду

19.Відповідно до ухвали слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 05.07.2024 у справі № 991/5764/24 до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внести заставу у розмірі 23 842 472 грн та покладенням ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: (1) прибувати до слідчого у цьому кримінальному провадженні, прокурора та суду за першим викликом; (2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, а саме, з міста Києва; (3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; (4) утримуватися від спілкування з такими особами: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; (5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; (6) носити електронний засіб контролю /а.с. 21-36/.

20.У цій ухвалі слідча суддя, вирішуючи щодо запобіжного заходу, який слід застосувати, встановила, серед іншого, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, водночас зазначивши, що порушені захистом питання щодо підозри, в тому числі, щодо трактування розмов, зафіксованих за результатами негласних слідчих (розшукових) дій, невірної, на їх переконання кваліфікації діянь підозрюваного, а так само щодо ймовірної провокації підозрюваного до вчинення злочину, на переконання слідчої судді, виходять за межі обґрунтованості підозри, тобто, виправданості подальшого розслідування, натомість, потребують як подальшого розслідування з метою встановлення окремих даних, а також вирішення судом питання винуватості/невинуватості ОСОБА_3 за результатами всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, на підставі оцінки кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку. А також слідча суддя встановила наявність ризиків (1) переховування від органу досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; (4) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

21.Водночас, слідчі судді, як такій, що здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у цьому кримінальному провадженні, відомо, що ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (далі - АП ВАКС) від 11.07.2024, зазначена ухвала слідчої судді залишена без змін.

22.Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28.08.2024 у справі № 991/7918/24 підозрюваному ОСОБА_3 продовжено застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 26.10.2024, водночас зменшено розмір застави до 18 000 000 грн з покладенням обов`язків, передбачених п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України. Вирішуючи питання про продовження підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри, відхиливши покликання сторони захисту як передчасні, зокрема щодо невірної кваліфікації злочину, оскільки питання остаточної винуватості, а також наявності усіх кримінально-правових ознак та достатності доказів для обраної стороною обвинувачення кримінально-правової кваліфікації вирішується на стадії судового розгляду. Поряд з цим, слідчий суддя зазначив, що стороною захисту не навела будь-яких доводів, що отримані під час проведення негласних слідчих дій результати, не стосуються підозрюваного, а у зафіксованих розмовах та листуванні не брав участь ОСОБА_3 . Також, слідчим суддею встановлено, що продовжують існувати ризики, встановлені ухвалою слідчої судді від 05.07.2024 у справі № 991/5764/24. Водночас, слідчий суддя дійшов до переконання, що рівень інтенсивності ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є низьким, з огляду на те, що протягом часу здійснення відкритого досудового розслідування підозрюваним не вживались спроби здійснення тиску на учасників кримінального провадження через його близьких родичів /а.с. 37-54/.

23.Поряд з цим, при прийнятті рішення про зменшення розміру визначеної підозрюваному застави слідчий суддя врахував тяжкість інкримінованого злочину, виключність обставин кримінального правопорушення, яке полягає у спробі підбурити до пропозиції надання неправомірної вигоди за призначення визначених осіб на керівні посади митниць та наміри отримання щомісячної неправомірної вигоди від таких осіб, зазначивши, що такі обставини ставлять під загрозу суспільно правові відносин, які виникають при функціонуванні державних органів, а також довіри до представників митних органів загалом. Окрім того, слідчим суддею враховано наявність на утриманні підозрюваного трьох неповнолітніх дітей, отримані ним доходи, які можна оцінити як високі. Водночас, слідчий суддя зауважив, що строк проведення досудового розслідування становить рік, а підозрюваний перебуває під вартою 2 місяці. Протягом зазначеного строку сторона обвинувачення не знайшла об`єктивних даних, які б свідчили про реальне вчинення підозрюваним особисто чи через своїх захисників дій, які б містили в собі ознаки незаконного процесуального впливу на учасників кримінального провадження, чи перешкоджання проведенню ефективного досудового розслідування іншим чином, що свідчить про зменшення рівня інтенсивності ризиків. З огляду на зазначене, слідчий суддя дійшов висновку про зменшення підозрюваному застави до 18 000 000 грн, який буде співмірним із його майновим станом та уможливить внесення коштів.

24.Названа ухвала залишена без змін ухвалою колегії суддів апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (далі - АП ВАКС) від 09.09.2024 /а.с. 55-60, 206-208/.

25.На виконання ухвали слідчого судді у справі № 991/7918/24 10.09.2024 за підозрюваного було внесено заставу в розмірі 4 000 000 грн, 11.09.2024 - у розмір 3 000 000 грн, 12.09.2024 - у розмір 3 000 000 грн, /а.с. 172, 180, 183/. Також у судовому засіданні сторона захисту зазначила, що іншу частину застави у розмір 8 000 000 було внесено дружиною підозрюваного.

26.Поряд з цим, із ухвали слідчого судді від 28.08.2024 у справі № 991/7918/24 встановлено, що ухвалою слідчого судді від 28.08.2024 строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 04.01.2024.

Щодо наявності обставин, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу

27.Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши сторони у судовому засіданні, слідча суддя встановила, що клопотання про зміну запобіжного заходу підозрюваному, мотивоване обставинами, які досліджувались слідчими суддями під час прийняття вищенаведених рішень.

28.Так, сторона захисту повторно покликалась на такі обставини:

-стороною обвинувачення зроблено хибні висновки щодо кваліфікації дій підозрюваного, адже матеріали досудового розслідування не містять жодних доказів щодо спілкування ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , їх зустрічей, змісту розмов, тощо. Жодній службовій особі, що є обов`язковою кваліфікуючою ознакою складу злочину, передбаченого ст. 369 КК України, до цього часу не повідомлено про підозру. Ба більше, матеріали кримінального провадження не містять жодного належного та допустимого доказу, що службова особа, яка займає особливо відповідальне становище - ОСОБА_9 мав якесь відношення до вказаних подій, чи взагалі був обізнаний про пропозицію надання неправомірної вигоди;

-відсутність ризику переховування, з огляду на те, що (1) з моменту останнього аудіоконтролю розмови ОСОБА_3 до моменту повідомлення йому про підозру минуло дев`ять місяців і такого ризику за цей період часу не існувало, (2) маючи реальну можливість безперешкодно перетинати державний кордон України, ОСОБА_3 жодного разу не вдався до спроб переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, що у своїй сукупності нівелює зазначений ризик;

-щодо ризику знищення, приховання, спотворення будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, сторона захисту зазначає, що органом досудового розслідування не доведено, що з боку ОСОБА_3 вчинялися дії, спрямовані на приховання, спотворення чи знищення відомостей, які мають суттєве значення для цього кримінального провадження. Окрім того, відсутні будь-які підтвердження того, що органом досудового розслідування здійснюються будь-які слідчі або процесуальні дії, спрямовані на відшукання та/або вилучення таких речей та документів, оскільки на дослідження експерту вже були надані відповідні речі, а зменшення розміру застави ні яким чином не може вплинути на вчинення процесуальних дій, спрямованих на відшукування та/або знищення таких речей. За таких обставин, вважаємо, що не доведено наявність ризику того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити;

-існування ризику незаконного впливу на свідків та іншого підозрюваного сторона обвинувачення доводить абстрактно, тобто виходячи з теоретичної можливості такого впливу. Водночас, сторона захисту вважає необґрунтованими твердження органу досудового розслідування про те, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. А також, що сторона обвинувачення жодним чином не довела, що з боку ОСОБА_3 вчинялися спроби впливу на свідків. Окрім того, на переконання сторони захисту, передбачена КПК України процедура отримання показань свідка ніяким чином не може свідчити про наявність ризику впливу на свідків;

-ризики перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є необґрунтованим, з огляду на те, що не наведено які саме знайомства може використати підозрюваний з метою реалізації ризику, а той факт, що протягом часу здійснення досудового розслідування будь-яких відомостей щодо перешкоджання ОСОБА_3 кримінальному провадженню не зафіксовано, виключає наявність зазначеного ризику;

-існування ризику того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, є абстрактним припущенням, оскільки стороною обвинувачення не надані докази на підтвердження реальної можливості настання вказаного ризику, як не наведені і встановлені органом досудового розслідування фактичні обставини та/або події, які б могли переконати слідчого суддю у можливості вчинення підозрюваним такої протиправної поведінки.

29.Слідчою суддею встановлено, що такі обставини неодноразово перевірялись слідчими суддями та колегією суддів АП ВАКС під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді у справі № 991/7918/24. За результатами чого встановлено обґрунтованість підозри та наявність вищезазначених ризиків.

30.Оскільки такі обставини не є такими, що виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, такі доводи не підлягають оцінці під час цього розгляду клопотання захисника. Адже уже враховані під час застосування запобіжного заходу та подальшого продовження строку щодо такого. Водночас, слідча суддя зазначає, що наведені вище твердження сторони захисту не містять інших даних підтвердження відсутності зазначених ризиків, але лише є оцінкою сторони захисту обставин, на підставі яких слідчі судді дійшли до переконання про існування встановлених ризиків.

31.Водночас, слідча суддя звертає увагу на наступні обставини, що виникли після прийняття попередніх рішень щодо запобіжного заходу.

32.Так, сторона захисту на підтвердження їх доводів щодо необґрунтованості підозри покликається на показання, надані свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 /а.с. 190-198, 205/.

33.Слідча суддя зазначає, що хоча попередні ухвали слідчих суддів і не містять покликань на протоколи допиту зазначених свідків, водночас, на переконання слідчої судді, такі не містять беззаперечних фактів, які б спростовували версію сторони обвинувачення щодо причетності ОСОБА_3 до кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, та виправданості подальшого розслідування, а лише свідчать про необхідність перевірки певних обставин під час досудового розслідування та надання оцінки таким обставина у сукупності із іншими доказами.

34.Що ж до покликань сторони захисту на вжиття ними інших заходів для надання доказів щодо необґрунтованості підозри та мінімізації існуючих ризиків, зокрема, ініціювання проведення експертизи звукозапису /а.с. 61-79/, допиту свідків /а.с. 90-92, 101-103, 112-114, 123-131/, то такі лише вказують на реалізацію стороною захисту своїх процесуальних прав, водночас не містять даних, які б свідчили про необґрунтованість підозри, чи відсутність встановлених ризиків.

35.Водночас, покликанням сторони захисту на неможливість отримати докази, у зв`язку з відмовою сторони обвинувачення у задоволенні відповідних клопотань /а.с. 81-89, 93-100, 104-111, 115-122, 133-142, 170-174, 184, 185/, то зазначене перевірялось слідчим суддею, за результатами чого відмовлено у задоволенні скарг сторони захисту на рішення та бездіяльність детектива. До того ж, наразі це не впливає на обґрунтованість підозри та наявність ризиків.

36.Окрім того, сторона захисту на обґрунтування відсутності ризику переховування, окрім зазначеного вище, покликається на те, що все майно підозрюваного, якому надавалась оцінка при обґрунтуванні зазначеного ризику, накладено арешт /а.с. 199/, а також, що свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон підозрюваний здав на зберігання до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області /а.с. 200-203/, а також на відсутність з боку підозрюваного будь-яких спроб реалізувати встановлені ризики.

37.З цього приводу слідча суддя зазначає, що, як в ухвалі про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, так і в ухвалі про його продовження, якою підозрюваному зменшено розмір застави, оцінка майнового стану підозрюваного у контексті ймовірності реалізації ризику переховування здійснювалась виходячи із набагато ширшого переліку майна, зокрема, набутого його близькими особами, а також наявність значних грошових заощаджень. Водночас, те, що певне майно підозрюваного наразі арештоване не спростовує того, що останній мав достатньо майнових ресурсів для його придбання та утримання, що вказує на його майновий стан та фінансові можливості. Ба більше, визначаючи майновий стан підозрюваного для встановлення розміру застави, слідчий суддя, не стверджував, що підозрюваний має відчужити арештоване майно задля отримання коштів для внесення застави. До того ж, висновується, що ці обставини існували на момент вирішення слідчим суддею питання щодо розміру застави.

38.Факт здачі на зберігання паспорту громадянина України для виїзду за кордон, хоча і є обставиною, що виникла після постановлення попередньої ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу, однак вона не є такою, що нівелює зазначений ризик, а забезпечує його невиникнення. Отже, на переконання слідчої судді, така обставина не може бути підставою для зміни запобіжного заходу.

39.Що ж до відсутності спроб підозрюваного реалізувати будь-який із встановлений ризиків, слідча суддя зауважує, що відповідно до КПК України метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

40.Отже покликання сторони захисту в цій частині є неспроможними.

41.Поряд з цим, відсутність спроб підозрюваного реалізувати встановлені ризики не може бути підставою для зміни запобіжного заходу. Адже звідси навпаки слідує, що обраний запобіжний захід є дієвим, оскільки забезпечує належну процесуальну поведінку підозрюваного у цьому кримінальному провадженні та забезпечує запобігання спробам реалізувати вставлені ризики. Окрім того, слід зазначити, що визначення можливості реалізації підозрюваним ризиків, встановлених у ч. 1 ст. 177 КПК України, здійснюється виходячи із ситуації, коли жоден запобіжний захід до нього не застосовано.

42.Водночас, як уже зазначалось вище, сторона захисту стверджує, що застосований до підозрюваного запобіжний захід є надмірно обтяжливий для нього та істотно погіршує майновий стан, зокрема, для внесення визначеної суми застави підозрюваний був вимушений отримати позики на значні суми, що водночас вимагає сплати відсотків /а.с. 175, 176,178,179, 181, 182/.

43.З цього приводу слідча суддя зазначає, що під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та у подальшому його продовження, зокрема і зменшення розміру застави, слідчими суддями встановлено наявність у ОСОБА_3 значних матеріальних ресурсів та встановлено, що такий розмір застави буде співмірним з його майновим станом.

44.Водночас, прокурор слушно зауважив, що відповідно до договору іпотеки від 20.01.2023 та заяви ОСОБА_3 від 20.12.2023 висновується, що перед останнім наприкінці 2023 року було виконано боргові зобов`язання на суму 20 150 000 грн /а.с. 209-213/. Сторона захисту не спростовувала факт повернення підозрюваному зазначених коштів. Наведене переконує слідчу суддю про наявність у підозрюваного щонайменше зазначених коштів для внесення визначеного розміру застави.

45.Разом з цим, слід зазначити, що згідно із послідовною практикою Європейського суду з прав людини, підозрюваний, якого судові органи готові відпустити під заставу, повинен надати вірну інформацію, яку за необхідності можливо перевірити, щодо суми застави, яка може бути призначена (рішення у справах «Іванчук проти Польщі» (Ivanchuk v. Poland) від 15 листопада 2001 року, заява № 25196/94, § 66; «Тошев проти Болгарії» (Toshev v. Bulgaria) від 10 серпня 2006 року, заява № 56308/00, § 68).

46.Звідси слідує, що тягар доведення непомірності розміру застави лежить на стороні захисту, та відповідні доводи мають бути підтверджені належними доказами.

47.З огляду на зазначене, слідча суддя критично оцінює покликання сторони захисту на те, що кошти, які обули отримані підозрюваним на виконання боргових зобов`язань, у підозрюваного відсутні з огляду на понесені ним витрати. Позаяк, стороною захисту документально не підтверджено наявність таких витрат.

48.Наведене, у сукупності із рівнем майнового стану підозрюваного, який встановлено попередніми ухвалами слідчих судді, переконує слідчу суддю у тому, що статки підозрюваного є значними та здатні забезпечити побутові потреби підозрюваного та його сім`ї протягом тривалого часу, а належного підтвердження того, що майновий стан підозрюваного з цього часу погіршився сторона захисту не представила слідчій судді.

49.Європейський суд з прав людини вважає, що розмір застави має оцінюватись, з огляду на, з-поміж іншого, ступінь вірогідності того, що перспектива втрати застави або вжиття заходів проти поручителів підозрюваного у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі» («Гафа проти Мальти» (Gafa v. Malta) від 22.05.2018, заява № 54335/14, § 70; «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010, заява № 12050/04, § 78).

50.Отже, на переконання слідчої судді, розмір застави, хоч і не повинен бути непомірним для підозрюваного та значно впливати на звичайний уклад його життя, проте має корелюватись із майновим станом підозрюваного настільки, щоб ризик втратити відповідних коштів був істотним.

51.З огляду на зазначене, враховуючи наведені вище обставини щодо майнового стану підозрюваного, слідча суддя вважає необґрунтованими доводи сторони захисту щодо погіршення такого через запозичення коштів для внесення застави та необхідність сплати відсотків за відповідними договорами позики.

52.Окремо слідча суддя з огляду на позицію ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, 18 липня 2006 року, не вважає за необхідне давати відповідь на решту аргументів сторони захисту, оскільки вони не мають правового значення для прийняття цього процесуального рішення.

53.З огляду на зазначене, відсутні підстави для задоволення клопотання захисника.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 177, 178, 182, 183, 194-197, 200, 201, 372 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідча суддя ОСОБА_1