ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів з розгляну кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 Садгірського районного суду м. Чернівців від 29.07.2024 року, ухвалену в порядку ст.331 КПК України щодо ОСОБА_6 ,-

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівців від 29.07.2024 року задоволено клопотання прокурора та продовжено запобіжний захід ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю радгоспу Дальній, Єлисейського району Целіноградської області, республіки Казахстан, проживаючого в АДРЕСА_1 , гр. України, раніше судимому, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.201-2, ч.3 ст. 15 ч.3 ст.201-2, ч.1 ст.14 ч.3 ст.202-1 КК України до 26 вересня 2024 року до 14 год. 40 хв.

На цю ухвалу адвокат ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та постановити нову ухвалу і обрати її підзахисному запобіжний захід у вигляді цілодобового арешту..

На обґрунтування своїх вимог вказувала, що вважає недоведеним наявність ризиків для кримінального провадження. Зазначала, що обвинуваченому 19.09.2023 року було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з альтернативним запобіжним заходом у виді застави. ЇЇ підзахисний з поважних причин не з`являвся на виклики, а саме у зв`язку з лікуванням, що підтверджується наявними в справі документами. Ще вказувала, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших альтернативних запобіжних заходів. Зазначала, що в оскаржуваній ухвалі не наведено належних та достатніх мотивів, підстав для її ухвалення, оскільки посилання та перелічені в ст.177 КПК України ризики, прокурором не доведені і судом належним чином не мотивовані.

Заслухавши доповідь судді та перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні вимог захисника є необґрунтовані і в задоволенні поданої скарги необхідно відмовити.

ЄУНСС 726/2618/23 НП 11кп/822/312/24 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_7 .

Згідно з приписами ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Садгірського районного суду м. Чернівців перебуає кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №00000130 по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у виненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.201-2, ч.3 ст. 15 ч.3 ст.201-2, ч.1 ст.14 ч.3 ст.202-1 КК України.

Стороною обвинувачення було дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні в матеріалах кримінального провадження докази свідчать про об`єктивний зв`язок ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення та обґрунтованість пред`явленої йому підозри.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів провадження вбачається, що судові засідання неодноразово відкладались за клопотаннями захисників ОСОБА_6 у зв`язку з неявкою обвинуваченого в суд, щодо останнього застосовувались приводи, які не були виконані у зв`язку з тим, що обвинувачений вказав іншу адресу проживання. Як зазначив суд, неявка обвинуваченого в судові засідання з 30.11.2023р. по 14.06.2024рку не були зумовлені поважними причинами.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність ризиків, передбачених п.1, 4 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватись від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Твердження апелянта про те, що обвинувачений не з`являвся всі рази в судові засідання у зв`язку з лікуванням, є необґрунтовані і суд детально навів в своїй ухвалі спростування на це.

Відповідно до практики Європейського суду та положення ст. 178 ч.1 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Таким чином, основною метою продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії судового розгляду фактично є забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_6 кримінальні правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, є тяжкими кримінальними правопорушеннями і за їх вчинення передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі до восьми років з конфіскацією майна.

В ході судового розгляду не виявлено обставин, які б вказували, що ОСОБА_6 став менш суспільно-небезпечним і застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу забезпечить його правильну процесуальну поведінку.

Відповідно до вимог ч.4 п.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд має право не визначати розмір застави в кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Оскільки щодо ОСОБА_6 в цьому провадженні уже обирався запобіжний захід у вигляді застави і останній порушив його, суд обґрунтовано, у відповідності до п.3 ч.4 ст.183 КПК України, не визначив ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Враховуючи, що розгляд цього кримінального провадження ще не закінчено, а також дані про особу обвинуваченого, тяжкість інкримінованих йому злочинів, обставини, які були раніше встановлені під час розгляду клопотань про обрання міри запобіжного заходу і його продовженні, колегія суддів вважає, що є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, а існують і на даний час.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, що саме тримання під вартою спроможне забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 .

Колегія суддів вважає, що суд з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та прийняв законне і обґрунтоване рішення, продовживши такий запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

Що стосується доводів апелянта про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що вони є необґрунтовані і такими, що суперечать фактичним обставинам провадження.

Доводи, що наведені в апеляційній скарзі, з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень та наявності ризиків щодо можливої процесуальної поведінки обвинуваченого не дають підстав для скасування ухвали суду та обрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

А тому в задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 необхідно відмовити.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 відмовити, а ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівців, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 26 вересня 2024 год. до 14 год. 40 хв., залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя