Провадження №11-кп/801/1224/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого в режимі відеоконференції ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку Луганського обласного суду від 01.09.1997, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про звільнення його від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 засуджений до покарання у виді довічного позбавлення волі, яке є невідповідним Конституції України, вважає, що відбутий ним строк карально-ізольованого заходу не вважається виконанням обвинувального вироку, що свідчить, що держава 26 років не забезпечувала йому у визначеному законом порядку положення ч. 2 ст. 129-1 Конституції України, у зв`язку з чим він повинен бути звільнений від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно нього.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2024 року відмовлено в задоволенні зазначеного клопотання.

Мотивуючи прийняте рішення суд вказав, що призначене ОСОБА_8 покарання у виді довічного позбавлення волі відповідає положенням та нормам діючого КК України. Натомість, у даному випадку Вінницький міський суд Вінницької області не вправі переглядати судові рішення, які набрали законної сили. Такими повноваженнями положення ст. 537 КПК України суд не наділяють, на даний час на законодавчому рівні передбачено право засуджених, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі, на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням та в подальшому на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Крім того, підстави звільнення від покарання у зв`язку з давністю виконання вироку визначено ст. 80 КК України, а у даному провадженні такі обставини відсутні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області та просить задовольнити клопотання засудженого.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є незаконна, прийнята з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, суд першої інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_8 засуджений до покарання у виді довічного позбавлення волі яке є невідповідним Конституції, відбутий ним строк карально-ізольованого заходу не вважається виконанням обвинувального вироку. Держава 26 років не забезпечувала йому у визначеному законом порядку положення ч. 2 ст. 129-1 Конституції України.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Засуджений ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити з підстав, наведених в ній.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з ухвали, суд належним чином дотримав дані вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України слідує, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів клопотання на даний час ОСОБА_8 утримується та відбуває покарання в Державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)». ОСОБА_8 засуджено вироком Луганського обласного суду від 01.09.1997 до смертної кари - розстрілу із конфіскацією майна, в подальшому ухвалою Верховного Суду України від 24.02.1998 вирок Луганського обласного суду від 01.09.1997 щодо ОСОБА_8 змінено та виключено з вироку кваліфікацію дій за ст. ст. 17-93 п. «в» КК України як зайву, в решті вирок залишено без змін.

Ухвалою Луганського обласного суду від 15.09.2000 покарання у виді смертної кари - розстрілу із конфіскацією майна, відповідно до вироку суду замінено на довічне позбавлення волі.

Вирок набув законної сили та звернутий до виконання в межах строків виконання обвинувального вироку суду.

Стаття 80 КК України визначає правила звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. При застосуванні ст. 80 КК України мається на увазі обвинувальний вирок, який вступив у законну силу, але не спрямований на виконання або звернений до виконання, але не реалізований повністю або частково.

Вирок Луганського обласного суду від 01.09.1997, яким засуджено ОСОБА_8 , набув законної сили та почав виконуватися з моменту набрання ним законної сили, а тому строк давності до вказаного обвинувального вироку не застосовується.

Так, під давністю виконання обвинувального вироку необхідно розуміти закінчення встановлених у законі відповідних строків із дня набрання обвинувальним вироком законної сили, а тому з огляду на встановлені вище обставини відсутні підстави вважати, що обвинувальний вирок відносно засудженого ОСОБА_8 у даній справі не виконувався та не виконаний у строки, передбачені ч. 1 ст.80 КК України.

Таким чином, судом першої інстанції, вірно зазначено, що законні підстави для застосування щодо засудженого ст. 80 КК України у даному випадку відсутні, а тому клопотання ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Стосовно доводів апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_8 засуджений до покарання у виді довічного позбавлення волі яке є невідповідним Конституції, суд зазначає, що призначене ОСОБА_8 покарання у виді довічного позбавлення волі відповідає положенням та нормам діючого КК України.

Також, судом першої інстанції вірно зазначено, що на даний час на законодавчому рівні передбачено право засуджених, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі, на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням та в подальшому на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Таким чином, засуджений ОСОБА_8 , який відбув більше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання, має право на розгляд щодо нього судом питання про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у порядку, передбаченому ст. 82 КК України.

Зазначеним обставинам, суд першої інстанції дав належну оцінку та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності за вироком Луганського обласного суду від 01.09.1997.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника про звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності за вироком Луганського обласного суду від 01.09.1997.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку Луганського обласного суду від 01.09.1997 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Судді: