Справа № 632/1692/24
провадження № 1-кп/632/183/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року місто Златопіль

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кіровське Чорноморського району Кримської області, громадянина України, з професійно технічною освітою, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, засудженого: 11 січня 2012 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк десять років із конфіскацією майна; 06 червня 2018 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 порушив правила адміністративного нагляду самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, за наступних обставин.

Так, згідно із постановою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28 травня 2024 року у відношенні ОСОБА_4 був встановлений адміністративний нагляд терміном на один рік, із застосуванням до обвинуваченого ряду конкретно визначених обмежень його дій, зокрема: з`являтися на реєстрацію до органу Національної поліції два рази на місяць; заборонено вихід із будинку (квартири) за місцем мешкання з 22 години до 05 години наступної доби; заборонено перебування у підприємствах торгівлі та громадського харчування, де реалізуються та вживаються алкогольні напої, а також на вокзалах, аеропортах; заборонено виїзд за межі Лозівського району Харківської області без спеціального дозволу органу Національної поліції.

При ознайомленні з постановою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28 травня 2024 року про встановлення адміністративного нагляду, ОСОБА_4 власноручно написав заяву, в якій зазначив адресу свого місця проживання, а саме: АДРЕСА_3 (на теперішній час назва - Златопіль), 1-2 мікрорайон, будинок АДРЕСА_4 . Поряд з цим, ОСОБА_4 був ознайомлений з правилами та обмеженнями у зв`язку із встановленим щодо нього адміністративним наглядом, попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 395 КК України, в разі ухилення від адміністративного нагляду.

Проте, всупереч п. 4 постанови Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28 травня 2024 року, ОСОБА_4 , будучи ознайомленим з порядком, умовами адміністративного нагляду та правовими наслідками за порушення правил адміністративного нагляду, 09 вересня 2024 року діючи умисно, без поважних причин, самовільно, з метою ухилитися від адміністративного нагляду, ігноруючи встановлені відносно нього постановою суду заборони, без відповідного дозволу та повідомлення працівника поліції, який здійснює адміністративний нагляд, залишив обране ним місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виїхавши у місто Харків, де перебував до 19 вересня 2024 року, чим порушив правила адміністративного нагляду.

ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ст. 395 КК України, визнав повністю, про обставини скоєного дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеному в описовій частині вироку і пояснив, що, ухиляючись від адміністративного нагляду, він самовільно, без дозволу органу поліції, залишив АДРЕСА_5 , який розташований у 1-2 мікрорайоні, та у період з 09 по 19 вересня 2024 року перебував у місті Харкові, хоча законних підстав і поважних причин для цього не було.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють їх зміст, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують останнього.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у повному обсязі висунутого обвинувачення і кваліфікує його дії за ст. 395 КК України, як порушення правил адміністративного нагляду - самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Дослідивши дані про особу ОСОБА_4 суд встановив, що останній на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує, що згідно із ст. 12 КК України він вчинив кримінальний проступок, сукупність всіх обставин, які характеризують кримінальне протиправне діяння, обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, фактичних обставин справи, майнового стану ОСОБА_4 , а також того, що останній хоча і офіційно не працевлаштований, однак має дохід від виконання робіт за домовленістю, суд доходить висновку, що справедливим покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження нових кримінальних правопорушень, є покарання у виді штрафу, передбачене санкцією ст. 395 КК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувався.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речовий доказ підлягає вирішенню у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень.

Речовий доказ проїзний документ, відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1