Провадження № 1-кп/761/1558/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілої ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003082 від 22 жовтня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

01 липня 2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва з Київської міської прокуратури м. Києва надійшов обвинувальний акт з відповідними додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003082 від 22 жовтня 2021 року.

08 серпня 2022 року обвинувальний акт було призначено до судового розгляду.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 заявила клопотання про продовження для обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 строків застосування запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також їх захисники - адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з приводу продовження строків дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою заперечували, просили обрати стосовно обвинувачених запобіжні заходи не пов`язані з триманням під вартою. Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подав до суду письмові зауваження (заперечення) щодо порядку проведення процесуальних дій в порядку п. 10 ч. 3 ст. 42, ч. 1 ст. 47, ч. 4 ст. 46 КПК України, в яких просив винести ухвалу, якою зобов`язати адміністрацію ДУ «Київський слідчий ізолятор» спільно з ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС» провести належне медичне обстеження обвинуваченого ОСОБА_7 .

Представники потерпілої ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтримали клопотання прокурора.

Колегія судді, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку присутніх у судовому засіданні учасників розгляду справи, дійшла висновку про необхідність продовжити строк дії запобіжного заходу.

При цьому судом враховується, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке, у разі визнання їх вини, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна. Враховуються зокрема й ті обставини, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину проти власності з застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, не мають міцних соціальних зв`язків та законних джерел доходу. Крім того, як вбачається з наявних матеріалів справи, докази обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 є вагомими, більш детальну оцінку яким суд надасть під час перебування в нарадчій кімнаті при прийнятті остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Вважаючи, що лише такі запобіжні заходи спроможні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мають досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинувачених та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. А відтак колегія суддів до висновку про неможливість зміни обраних запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою для ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

На підставі викладеного та з метою забезпечення участі обвинувачених в розгляді кримінального провадження, суд вважає необхідним продовжити для обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 строк дії заходів забезпечення кримінального провадження (запобіжних заходів) у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

При цьому, суд не знаходить також підстав для встановлення у якості альтернативного запобіжного заходу застави.

Що ж стосується оголошених захисником ОСОБА_8 зауважень, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 206 КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя, суд зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи.

Частиною 7 ст. 206 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Таким чином, обов`язок слідчого судді, суду в межах здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи, встановлений ч. 6 ст. 206 КПК України, обумовлений наявністю факту або обґрунтованої підозри вважати, що до такої особи було застосовано насильство під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі, або ж що права такої особи порушуються.

Разом із цим, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює обов`язок держави гарантувати, з урахуванням практичних вимог режиму позбавлення волі, належний захист стану здоров`я та добробуту осіб, яких позбавлено волі, серед іншого, шляхом забезпечення їх необхідною медичною допомогою.

Аналогічної позиції у своїх рішеннях дотримується і Європейський суд з прав людини (справи «Пєтухов проти України», «Ухань проти України» та «Віслогузов проти України»), відповідно до якої державний орган повинен забезпечити ув`язненій особі достатній медичний нагляд для вчасного діагностування та лікування хвороб.

Відповідно до п. 6 Розділу І Положення про Державну установу «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України», затвердженого Наказом міністерства юстиції України від 04.04.2024 року №3141/5, забезпечення медичною допомогою засуджених, осіб, узятих під варту, військовополонених та персоналу ДКВС України здійснюється ЦОЗ ДКВС України згідно з вимогами законодавства.

За таких обставин, враховуючи те, що обов`язок по забезпеченню медичною допомогою особи, яка перебуває під вартою в умовах, у тому числі, слідчого ізолятора, покладено на відповідний структурний підрозділ ЦОЗ ДКВС України, а також приймаючи до уваги посилання адвоката ОСОБА_8 на незадовільний стан здоров`я та ненадання ОСОБА_7 належної медичної допомоги, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати керівника ДУ «Київський слідчий ізолятор» та начальника філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області негайно забезпечити додержання прав ОСОБА_7 на охорону здоров`я та на отримання необхідного медичного лікування, шляхом невідкладного проведення медичного обстеження особи, що перебуває під вартою та забезпечення її лікуванням, призначеним за результатами вказаного обстеження.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 331, абз. 5 п. 20-5 Перехідних положень КПК України, Рішенням Конституційного суду України №4р-2019 від 13 червня 2019 року, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження для обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 строків застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити для обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ "Київський слідчий ізолятор" без визначення розміру застави терміном на 60 днів, тобто до 11 листопада 2024 року включно.

Продовжити для обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ "Київський слідчий ізолятор" без визначення розміру застави терміном на 60 днів, тобто до 11 листопада 2024 року включно.

Контроль за виконанням ухвали в цій частині покласти на прокурора.

Зобов`язати керівника ДУ «Київський слідчий ізолятор» та начальника філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області негайно забезпечити додержання прав ОСОБА_7 на охорону здоров`я та на отримання необхідного медичного лікування, шляхом невідкладного проведення медичного обстеження особи, що перебуває під вартою та забезпечення її лікуванням, призначеним за результатами вказаного обстеження.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

Головуючи суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3