Справа № 214/2877/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження, внесене 21 березня 2024 року до ЄРДР під № 0000056, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олешки Херсонської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого згідно положень ст. 89 КК України

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у жовтні 2023 року умисно, маючи намір на використання завідомо підробленого документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права, у невстановленої досудовим розслідуванням особи придбав для подальшого використання свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль марки «AUDI A6 ALLROAD», р/н НОМЕР_2 , видане 23.09.2021 ТСЦ 6541, однак 04 лютого 2024 року, приблизно о 12 годині 45 хвилин, коли ОСОБА_4 рухався на вищевказаному автомобілі по АДРЕСА_2 , його було зупинено працівниками патрульної поліції за порушення ПДР та під час перевірки документів ОСОБА_4 , маючи намір на використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, пред`явив працівникам поліції завідомо підроблене вищевказане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/104-24/5164-ДД від 09.02.2024 року бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль «AUDI A6 ALLROAD», р/н НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 , не відповідає за способами друку та наявністю спеціальних елементів захисту бланкам аналогічних свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу встановленого зразка (виготовленим на ПК «Україна»): фонові зображення, серійний номер свідоцтва, друкований текст бланку, серійний номер бланку з реквізитами виготовлювача, а також внесені персональні дані в наданому свідоцтві про реєстрацію ТЗ отримані за допомогою кольорового знакодрукуючого пристрою струменевим способом нанесення зображень; у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль «AUDI A6 ALLROAD», р/н НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 , ознак, які б указували на зміну первинного змісту, не виявлено.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, за ознаками: використання завідомо підробленого документу.

У кримінальному провадженні 21 березня 2024 року муж прокурором та обвинуваченим у присутності його захисника відповідно до вимог ст. 472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вказаних вище обставин, при цьому сторони погодилися на призначення обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян, тобто в розмірі 850 грн. у дохід держави.

Відповідно до положень ст.474 КПК України розгляд угоди, досягнутої під час досудового провадження, проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін з повідомленням інших учасників судового провадження, відсутність яких не є перешкодою для розгляду.

Прокурор уважала, що відсутні підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, просила постановити вирок за укладеною угодою.

Обвинувачений пояснив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. ст. 394, 424, 474, 476 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Його захисник не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких завдана шкода лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всім потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, є кримінальним проступком.

Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю.

Також установлено, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто її укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ні ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

З`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Отже, враховуючи вищевикладене, а також відсутність передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України обставин для відмови в затвердженні в затвердженні угоди суд приходить до висновку, що укладена угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі ст. 126 КПК України суд стягує з обвинуваченого процесуальні витрати, а долю речових доказів вирішує у відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376, 468-470, 472-475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 березня 2024 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних доходів громадян, тобто в розмірі 850 грн. у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1893,20 грн. у рахунок відшкодування витрат, понесених на проведення експертизи.

Після набрання вироком законної сили, речові докази - 2 компакт-диски DVD-R з копіями відеозапису з місця події від 04.02.2024 року з боді-камер співробітників екіпажу патрульної поліції УПП м. Кривого Рогу та бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль «AUDI A6 ALLROAD», р/н НОМЕР_2 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .