ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/4381/24 Провадження 1-кп/636/989/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , потерпілого - ОСОБА_6 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Чугуїв кримінальне № 0000349 від 23 січня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лазарівка Тамбовського району Амурської області рф, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, обіймаючого посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії - начальника 1 групи протитанкових ракетних комплексів протитанкового відділення 3 впс (тип С) в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення за встановлених, в судовому засіданні, обставин.

Так, 23 січня 2024 року приблизно о 14 год 35 хв, у солдата ОСОБА_4 , обіймаючого посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії - начальника 1 групи протитанкових ракетних комплексів протитанкового відділення 3 впс (тип С), перебуваючого за координатами НОМЕР_2 (відповідно до координат - АДРЕСА_2 ), через особисті неприязнені відносини, виник умисел направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Реалізуючи виниклий злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя інспектора прикордонної служби 1 категорії - начальника 2 групи мінометів вогневого відділення 3 впс (тип С), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи на подвір`ї, розташованому за координатами НОМЕР_2 (відповідно до координат - АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 , знявши автомат типу АК - 74 НОМЕР_9 із запобіжника, дославши патрон в патронник, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх настання у виді заподіяння смерті іншій людині, здійснив один постріл із зазначеного автомата в тулуб ОСОБА_8 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді кульового поранення грудної клітини, в результаті чого настала його біологічна смерть.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи та пояснив, що дійсно вчинив злочин, який йому інкриміновано. Надав свідчення щодо місця, часу, способу вчинення злочину, підтвердивши правильність викладених в обвинувальному акті обставин. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 у сумі 500 000 гривень щодо відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи, визнав в повному обсязі. В скоєному щиро каявся.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні фактичні обставини справи, встановлені досудовим розслідуванням, та кваліфікацію дій обвинуваченого не оспорювали, заявлений цивільний позов у сумі 500 000 гривень щодо відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи, підтримали в повному обсязі, проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не заперечували, положення та наслідки застосування якої їм роз`яснені і зрозумілі, добровільність своєї позиції засвідчили.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували обвинувачений та інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України, доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення - злочину, доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які наявні в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині. Його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України.

За таких обставин справи, враховуючи, що ОСОБА_4 є осудним, суд вважає, що він підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про вид та міру покарання винному ОСОБА_4 суд враховує його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного злочину, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке полягало в тому, що обвинувачений надавав органам досудового розслідування всіляку допомогу у встановленні невідомих їм обставин справи і визнає ці обставини, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України такими, що пом`якшують його покарання. Обставиною, що обтяжує покарання винного, передбаченою ст. 67 КК України, яку суд враховує при призначенні покарання, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проходження служби, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, брав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

Окрім того суд зазначає, що згідно з правовою позицією, викладеною у постанові ВС від 17 вересня 2020 року (справа № 739/1140/18), судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до покарання і за визначених законом умов тягне настання для такої особи відповідних наслідків. Правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних проваджень у разі вчинення такою особою нового злочину. Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли саме виникає судимість (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості або її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язане зі спливом термінів, передбачених ст. 89 КК України, протягом яких особа повинна дотриматись визначених законом вимог та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашено або знято, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків попередньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у тому числі й при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, віднесеного законодавством до особливо тяжких злочинів, особу винного, який має постійне місце проживання, ту обставину, що обвинувачений є вільним від хворобливих звичок, які становлять небезпеку для оточення; його вік, що свідчить на користь здатності переоцінити зміст своєї згубної поведінки та повернутися до справжніх духовних і соціальних цінностей та в цілому вказує на достатньо високий рівень соціалізації ОСОБА_4 та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, його ставлення до скоєного кримінального правопорушення та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, вважаючи, що таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної частини статті.

Вказану міру покарання обвинувачений повинен відбувати реально.

Суд вважає, що таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме цілям та меті покарання.

Цивільний позов, поданий в порядку ст. 128 КПК України про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 500 000 (п`ятисот тисяч) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи, підлягає задоволенню, як обґрунтований і доведений на підставі ст. ст. 1167, 1168, 1177 ЦК України та ст. 206 ЦПК України, оскільки повне визнання обвинуваченим, як цивільним відповідачем, пред`явленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При цьому обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 206 ЦПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової молекулярно - генетичної експертизи № СЕ-19/121-24/2981-БД від 09 листопада 2023 року у розмірі 21 426, 78 грн та судової експертизи зброї СЕ-19/121-24/10447-БЛ у розмірі 7572, 80 грн, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Арешт, накладений: ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 26 січня 2024 року на майно вилучене 23.01.2024 в результаті огляду будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , координати НОМЕР_2 , а саме на: мобільний телефон марки POCO; гільзу металеву зеленого кольору калібру 5,45х39; 15 патронів калібру 5,45х39 з магазину та стволу автомату АК-74 № НОМЕР_4 ; магазин до автомату АК-74 № НОМЕР_4 ; 29 патронів калібру 5,45х39 з магазину до АК-74 № НОМЕР_5 ; магазин до АК-74 з АК № НОМЕР_6 ; гільзу 5,45х39; згусток РБК на ватній палиці та контрольну ватну паличку; автомат АК-74 № НОМЕР_5 ; автомат АК-74 № НОМЕР_7 ; ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 26 січня 2024 року на тимчасово вилучене 23.01.2024 в результаті особистого огляду ОСОБА_4 майно, а саме на: черевики чорного кольору U-Bote; ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2024 року на вилучені речі померлого ОСОБА_8 , під час огляду місця події 31.01.2024, за адресою: АДРЕСА_3 (ХОБСМЕ), а саме на: взуття, сорочку, натільну сорочку, натільні штани, які поміщено до сейф пакету L1004297; куртку, носки, які поміщені до сейф пакету L1004298; кофту, труси, штани, які поміщено до сейф пакету L1004299 - підлягає скасуванню.

До набрання цим вироком законної сили, на підставі ч. 4 ст. 176, ст. ст. 177, 183 КПК України, за клопотанням прокурора, враховуючи призначення покарання, пов`язаного з реальним позбавленням волі та з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, суд залишає без змін.

Керуючись ст. 368, 369, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та призначити покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту його фактичного затримання в порядку ст. 208 КПК України і обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою згідно ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 26 січня 2024 року, тобто з 23 січня 2024 року.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення 500 000 (п`ятисот тисяч) грн 00 коп. моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , моральну шкоду, завдану смертю фізичної особи, в сумі 500 000 (п`ятсот тисяч) грн 00 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-гільзу металеву зеленого кольору калібру 5,45х39, гільзу 5,45х39; згусток РБК на ватній палиці та контрольну ватну паличку - знищити;

- мобільний телефон марки РОСО, взуття, сорочку, натільну сорочку, натільні штани, які поміщено до сейф пакету L1004297; куртку, носки, які поміщені до сейф пакету L1004298; кофту, труси, штани, які поміщено до сейф пакету L1004299, повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

-15 патронів калібру 5,45х39 з магазину та стволу автомату АК-74 № НОМЕР_4 ; магазин до автомату АК-74 № НОМЕР_4 ; 29 патронів калібру 5,45х39 з магазину до АК-74 № НОМЕР_5 ; магазин до АК-74 з АК № НОМЕР_6 ; автомат АК-74 № НОМЕР_5 ; автомат АК-74 № НОМЕР_7 повернути 3 ПКШР 3 ВПС в/ч НОМЕР_1 ;

- черевики чорного кольору U-Bote повернути власнику - ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової молекулярно - генетичної експертизи № СЕ-19/121-24/2981-БД від 09 листопада 2023 року у розмірі 21 426, 78 грн та судової експертизи зброї СЕ-19/121-24/10447-БЛ у розмірі 7 572, 80 грн, всього на загальну суму 28 999,58 грн - на користь держави.

Арешт, накладений: ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 26 січня 2024 року на майно вилучене 23.01.2024 в результаті огляду будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , координати НОМЕР_2 , а саме на: мобільний телефон марки POCO; гільзу металеву зеленого кольору калібру 5,45х39; 15 патронів калібру 5,45х39 з магазину та стволу автомату АК-74 № НОМЕР_4 ; магазин до автомату АК-74 № НОМЕР_4 ; 29 патронів калібру 5,45х39 з магазину до АК-74 № НОМЕР_5 ; магазин до АК-74 з АК № НОМЕР_6 ; гільзу 5,45х39; згусток РБК на ватній палиці та контрольну ватну паличку; автомат АК-74 № НОМЕР_5 ; автомат АК-74 № НОМЕР_7 ; ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 26 січня 2024 року на тимчасово вилучене 23.01.2024 в результаті особистого огляду ОСОБА_4 майно, а саме на: черевики чорного кольору U-Bote; ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2024 року на вилучені речі померлого ОСОБА_8 , під час огляду місця події 31.01.2024, за адресою: АДРЕСА_3 (ХОБСМЕ), а саме на: взуття, сорочку, натільну сорочку, натільні штани, які поміщено до сейф пакету L1004297; куртку, носки, які поміщено до сейф пакету L1004298; кофту, труси, штани, які поміщено до сейф пакету L1004299 - скасувати.

До набрання цим вироком законної сили, запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 26 січня 2024 року та продовжений ухвалами Ленінського районного суду м. Харкова від 22 березня 2024 року і 19 квітня 2024 року, Чугуївського міського суду Харківської області від 14 червня 2024 року, 31 липня 2024 року та 26 вересня 2024 року, залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1