Справа № 308/9511/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/409/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 червня 2024 року у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність заступника керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про злочин - відмовлено.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 04.06.2024 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність заступника керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР), в якій просить зобов`язати заступника керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_6 чи будь-якого іншого прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури внести відомості до ЄРДР за статтями: ч. 3 ст. 357; ч. 1 ст. 371; ч. 3 ст. 146; ч. 5 ст. 426-1 КК України по заяві про вчинення кримінального правопорушення від 10.05.2024 року.

В обґрунтування скарги скаржник зазначила, що 10.05.2024 ОСОБА_5 було подано до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357; ч. 1 ст. 371; ч. 3 ст. 146; ч. 5 ст. 426-1 КК України.

28.05.2024 скаржницею отримано відмову прокуратури у внесенні відомостей до ЄРДР, зазначаючи, що на їх думку, зі змісту поданої заяви скаржниці, а також доданих до неї документів, не вбачаються достатні правові підстави, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та наявність яких є необхідною для прийняття рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Скаржниця вважала, що дана бездіяльність заступника керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_6 , яка проявилася у невнесенні відомостей до ЄРДР незаконною та такою, що порушує її права, як заявника.

Стверджувала, що без проведення слідчий дій неможливо встановити відсутність підстав для притягнення особи до кримінальної відповідальності. Тобто, питання щодо наявності або відсутності в діях працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357; ч. 1 ст. 371; ч. 3 ст. 146; ч. 5 ст. 426-1 КК України, повинно вирішуватися на стадії досудового провадження, і у разі встановлення даного факту повинно бути оформлено належним процесуальним документом, відповідно до ст. 284 КПК України.

Зазначила, що всупереч вимогам ч.1 ст. 214 КПК України заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_7 не були внесені відомості за заявою ОСОБА_5 від 10.05.2024 року до ЄРДР та не розпочато досудове розслідування. Вказане, на переконання скаржниці, свідчить про бездіяльність прокурора.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, проаналізувавши подану скаргу та долучену до неї заяву, слідчий суддя зазначила, що в них відсутні відомості, які би могли об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення представниками та співробітниками відповідного ІНФОРМАЦІЯ_2 кримінального правопорушення, наявність яких є необхідною для прийняття процесуального рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Також вказала, що у поданій заяві відсутні конкретні обставини, які містили хоча б загальні ознаки об`єктивної сторони тих кримінальних правопорушень, про наявність яких стверджує скаржниця, натомість у заяві висловлене загальне припущення про ймовірне вчинення протиправних дій, яке скаржниця робить, ґрунтуючись виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності дій працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 під час здійснення ними своїх обов`язків.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя прийшла до висновку, що самих лише припущень заявниці недостатньо для висновку про наявність кримінальних правопорушень, тим більше, такі припущення не можуть бути підставою для початку досудового розслідування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 зазначила, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню, у зв`язку з неповнотою та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам зазначеним у скарзі та істотним порушенням вимог процесуального закону. Зазначає, що нею до заяви було долучено докази перебування чоловіка у трудових відносинах з ТзОВ «Волинь-зерно-продукт» на посаді водія автотранспортних засобів, те що саме 03.05.2024 він виконував службове завдання згідно Наказу зазначеного товариства та був у відрядженні у м. Мукачево. Вказує на те, що її чоловік перебував на військовому обліку у першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 , мав при собі військовий квиток, який надавав для перевірки, не перебував у розшуку як ухилянт. Тому, на думку апелянта, вчинення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 371, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 426-1 КК України, не повинно ігноруватись прокуратурою та судом, так як це приводить до соціального напруження у суспільстві, безневинних смертей, які стають наслідком визнання хворих людей придатними до військової служби. Зазначає, що її чоловіка визнали придатним, однак він мав відстрочку по хворобі, і зразу ж після того, як його з ІНФОРМАЦІЯ_2 відправили на полігон « ІНФОРМАЦІЯ_5 » у нього загострилась хвороба і він на сьогоднішній день лікується в госпіталях АДРЕСА_1 , що є доказом того, що працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 не дотримуються Положень та правил у своїй роботі. Просить суд, оскаржувану ухвалу слідчого судді, скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність заступника керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про злочин.

До початку судового розгляду від захисника-адвоката ОСОБА_8 надійшло клопотання про неможливість його прибуття до Закарпатського апеляційного суду у зв`язку з сімейними обставинами, та просив провести судове засідання в режимі відеоконференції, за допомогою сервісу «EasyCon».

Апеляційним судом зазначене клопотання захисника до уваги не приймається, оскільки ним 19.08.2024 було подано клопотання про проведення апеляційного розгляду без участі ОСОБА_5 та її представника - адвоката ОСОБА_8 . Разом з тим, звертаючи увагу на велику кількість справ, що перебувають у провадженні Закарпатського апеляційного суду та кількість раніше призначених до розгляду кримінальних та цивільних справ, а також справ про адміністративні правопорушення, у залах судових засідань, що обладнані для проведення відеоконференцій, у суді обмежена технічна можливість для забезпечення проведення судового засідання у цьому кримінальному провадженні в режимі відеоконференції.

Крім того, враховуючи тривалий час перебування справи в провадженні суду апеляційної інстанції, з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про можливість перегляду ухвали слідчого судді в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, за відсутності учасників судового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги про незаконність судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні належить до повноважень слідчого судді у порядку, передбаченому КПК (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Можливість оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у визначений КПК України строк передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно вимог ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139).

Згідно з п. 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Таким чином, системний аналіз вищезазначених положень дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Крім того, у висновку, зробленому у постанові Великої Палати Верховного суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, встановлено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Дослідивши зміст скарги та долучену до неї заяву ОСОБА_5 , апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшла обґрунтованого висновку про те, що в них відсутні відомості, які би могли об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення представниками та співробітниками відповідного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки кримінального правопорушення, наявність яких є необхідною для прийняття процесуального рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя виходила з того, що у поданій заяві відсутні конкретні обставини, які містили хоча б загальні ознаки об`єктивної сторони тих кримінальних правопорушень, про наявність яких стверджує скаржниця.

Натомість у заяві висловлене загальне припущення про ймовірне вчинення протиправних дій, яке скаржниця робить, ґрунтуючись виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності дій працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 під час здійснення ними своїх обов`язків, з чим і погоджується апеляційний суд.

Отже, слідчий суддя вірно зазначила, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що самих лише припущень заявниці недостатньо для висновку про наявність кримінальних правопорушень, тим більше, такі припущення не можуть бути підставою для початку досудового розслідування.

Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Як вбачається, з матеріалів провадження за скаргою, скаржниця порушувала питання про необхідність реєстрації відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР за фактом того, що працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 357; ч. 1 ст. 371; ч. 3 ст. 146; ч. 5 ст. 426-1 КК України, відносно її чоловіка ОСОБА_9 .

У відповіді від 20.05.2024 року заступник керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_5 , що аналізом змісту її звернення про ймовірне вчинення кримінального правопорушення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлена відсутність достатніх підстав для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування. Разом з тим зазначено, що Закарпатською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регіону на підставі матеріалів перевірки, яка буде проведена ІНФОРМАЦІЯ_6 за заявою скаржника, може бути прийнято рішення щодо наявності підстав для внесення відомостей до ЄРДР або притягнення службових осіб до адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги про перебування чоловіка ОСОБА_5 у трудових відносинах з ТзОВ «Волинь-зерно-продукт» на посаді водія автотранспортних засобів, та те що саме 03.05.2024 він виконував службове завдання згідно Наказу зазначеного товариства та був у відрядженні у м. Мукачево, а також те, що її чоловік перебував на військовому обліку у першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 , мав при собі військовий квиток, який надавав для перевірки, не перебував у розшуку як ухилянь, апеляційний суд приймає до уваги, про те жодним чином не спростовують та не впливають на висновки слідчого судді про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 , із якими погоджується і апеляційний суд.

На будь-які інші підстави для скасування судового рішення, постановленого за результатами розгляду скарги ОСОБА_5 в апеляційній скарзі не вказується і таких апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи викладене, - істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування судового рішення з мотивів наведених в апеляційній скарзі, не вбачається, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним, вмотивованим і обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 червня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 , на бездіяльність заступника керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про злочин - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді