УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000495 від 15.07.2022 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Одеси, громадянці України, з вищою освітою, заміжній, яка працювала на момент інкримінованих дій на посаді заступника начальника Управління начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , яка фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимій,

якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду міста Одеси надійшло клопотання відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000495 від 15.07.2022 року відносно ОСОБА_4 ..

Обставини вчинення кримінального правопорушення викладені прокурором письмово в клопотанні.

Слідчий звертається з клопотанням погодженого з прокурором про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту у зв`язку з тим, що на даний час не сплили ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримав у повному обсязі.

Захисник та підозрюваний проти задоволення клопотання заперечували у зв`язку із порушенням процедури надання стороні захисту копій додатків до клопотання. Водночас, пояснили, що відправлення таких копій за допомогою інтернет-месенджера на мобільний телефон ОСОБА_4 не є належним врученням так як не передбачено нормами КПК України.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими клопотання обґрунтовується, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст.199 КПК України,у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

28.07.2024 повідомлення про підозру про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушеня, передбачених ч.2 ст.367 КК України, складено та вручено підозрюваній.

09.07.2024 слідчим суддею Київського районного суду м. Одеса обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваної ОСОБА_4 , строк дії якого закінчується 11.08.2024 року.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367 КК України, повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме

- протокол допиту свідка ОСОБА_6 , який показав, що начальник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_4 всупереч вимогам, частини 3 Розділу III Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», звернула стягнення на виробничий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 3026 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протокол тимчасового доступу до речей і документів, відповідно до якого було отримано тимчасовий доступ та вилучено документи з кримінального провадження №0000766 від 02.09.2020 року;

- протокол огляду, яким було оглянуто документи, тимчасовий доступ до яких було отримано з матеріалів кримінального провадження №0000766 від 02.09.2020 року;

- протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_7 , яка показала що, посадові особи Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у квітні 2020 року, неправомірно реалізували в процедурі виконавчого провадження належний державі Україна в особі Міністерства інфраструктури України виробничий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 3026 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , який був закріплений на праві господарського відання за ДП «Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів». Таким чином, при відчужені майна, що було закріплене на праві господарського відання за ДП «Чорноморсько Азовське виробничо експлуатаційне управління морських шляхів» були порушені інтереси держави в особі Фонду, та заподіяні майнові збитки в розмірі ринкової вартості відчуженого об`єкта нерухомого майна.

- висновок судової оціночно будівельної експертизи, згідно якого встановлено, що ринкова вартість виробничого будинку з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 3026 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 24.04.2020 року становить 59 717 тис. грн (п`ятдесят дев`ять мільйонів сімсот сімнадцять тисяч гривень);

- висновок почеркознавчої експертизи, згідно якого встановлено, що підпис від імені ОСОБА_4 у документів «заявка щодо передачі на реалізацію арештованого майна №10.03-3132/В-7 від 24.03.2020» виконаний ОСОБА_4 ;

Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, враховуючи суспільно-небезпечний характер такого діяння, вчиненому в умовах воєнного стану, а також характеризуючи дані підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

В той же час зазначений ризик не є значним, та був врахований під час застосування запобіжного заходу у вигляді нецілодобового домашнього арешту.

Доводи сторони захисту щодо незаконності застосування запобіжного заходу були враховані під час апеляційного розгляду.

Негативні наслідки продовження застосування нецілодобового домашнього арешту з врахуванням дії комендантської години наразі не встановлені.

Щодо заперечень захисника про неотримання додатків до клопотання, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 08 серпня 2024 року отримала зазначені додатки від слідчого в електронному вигляді за допомогою інтернет месенджеру «telegram». При цьому сторона захисту відмовилася від здійснення можливості ознайомитися із додатками до клопотання, які наявні матеріалах судового провадження.

Так, згідно ч.1, ч.2 ст.182 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, як вбачається з правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

В свою чергу вказана міра запобіжного заходу в повній мірі відповідатиме загальним засадам кримінального провадження та національному законодавству України, зокрема практиці ЄСПЛ як його частині.

Враховуючи викладене, оскільки в судовому засіданні прокурором доведено обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України, вважаю, що запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 зможе продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків визначених в ухвалі Київського районного суду м. Одеси від 09.07.2024 року.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000495 від 15.07.2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді не цілодобового домашнього арешту заборонивши підозрюваній залишати місце свого проживання: АДРЕСА_2 , протягом часу з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня за виключенням часу оголошення повітряної тривоги, до 23.08.2024 року включно.

Продовжити строк дії обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України покладених на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до 23.08.2024 року включно, визначених в ухвалі Київського районного суду м. Одеси від 09.07.2024року.

У разі порушення підозрюваною ОСОБА_4 вказаних обов`язків, а також її процесуальних обов`язків підозрюваного за клопотанням сторони обвинувачення слідчим суддею (судом) може бути вирішено питання про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Одеського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1