Справа № 464/4219/20
пр.№ 1-в/464/221/24
У Х В А Л А

20 листопада 2024 року м.Львів

Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові подання Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про вирішення питання про звільнення ОСОБА_3 від покарання у зв`язку з усуненням караності діяння,

встановив:

Сихівський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області звернувся до суду з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння. Подання обґрунтоване тим, що на обліку Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області з 06 жовтня 2020 року перебуває ОСОБА_3 , який засуджений вироком Сихівського районного суду м. Львова від 12 серпня 2020 року. Відповідно до Закону України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», що набрав чинності 09 серпня 2024 року, таким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого майна становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.Оскільки вартість викраденого майна ОСОБА_3 на момент вчинення правопорушення у 2020 році не перевищувала 2102 грн, останнього необхідно звільнити від призначеного покарання.

Прокурор подав заяву у якій не заперечив щодо задоволення подання.

Засуджений та представник органу пробації у судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч.1 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

Оглянувши матеріали кримінального провадження, подання та особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Законом України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, cеред іншого, у новій редакції викладено ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна», відповідно до якої дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є адміністративним правопорушенням.

Частинами 1, 3 ст.5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 12.08.2020, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк один рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» в 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становив 2102 грн.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно з підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV ПК України така податкова соціальна пільга застосовується у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Виходячи з наведеної норми ПК України, два неоподатковувані мінімуми доходів громадян для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень в 2020 році становили 2102 гривень.

Згідно з вироком Сихівського районного суду м. Львова від 12.08.2020 ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.185 КК України та загальна вартість викраденого ним у 2020 році майна становила 1200 грн.

З огляду на викладене вартість викраденого засудженим не перевищувала розміру, з якого настає кримінальна відповідальність.

Беручи до уваги викладене у своїй сукупності та з урахуванням вимог ч.2 ст.74 КК України, якою передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання, суд вважає, що є всі правові підстави для звільнення засудженого від призначеного йому покарання.

На підставі ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, керуючись п. 13 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд,

постановив:

звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком Сихівського районного суду м.Львова від 12 серпня 2020 року за ч.1 ст.185 КК України - у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке був засуджений.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_4