УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва

ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, громадянину України, освіта середня, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, має на утриманні неповнолітню дочку, працює вантажником,

у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002300 від 02.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 Кримінального кодексу України,

за участі учасників провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді з зазначеним клопотанням відносно підозрюваного ОСОБА_5 , враховуючи наявність у провадженні обставин передбачених

ст.ст. 177, 178, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Клопотання мотивоване тим, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на одержання, за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем та технологій, доступу до дитячої порнографії, її завантаження та подальше умисне зберігання без мети збуту та розповсюдження.

Реалізуючи свій злочинний умисел, порушуючи суспільну мораль, тобто систему етичних норм, правил поведінки, що склалися у суспільстві на основі традиційних духовних і культурних цінностей в частині заборони поширення серед населення вульгарно-натуралістичної, цинічної, непристойної фіксації статевих актів із зображенням у будь-який спосіб дитини, всупереч

ст. ст. 1, 2, 3 Факультативного протоколу до Конвенції про права дитини щодо торгівлі дітьми, дитячої проституції і дитячої порнографії, який ратифікований 03.04.2003 року, «Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства» ратифікованої 20.06.2012 та Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 в редакції від 17.03.2021, ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, день та час, з метою отримання доступу до матеріалів (відеофайлів) дитячої порнографії, використовуючи інформаційно-телекомунікаційні системи та технології, а саме мобільний телефон марки «REALMI», модель «M2004J19AG», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ,

s/н НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 , який належить йому на праві власності, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, умисно, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, в месенджері «Telegram» отримав доступ до відеофайлу, який відображує сцени статевих відносин відвертого порнографічного змісту та відноситься до продукції порнографічного характеру з ознаками дитячої порнографії, серед яких «VID_20240802_193238_059».

Після чого, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, використовуючи інформаційно-телекомунікаційні системи та технології, маючи доступ до всесвітньої мережі Інтернет, використовуючи власний мобільний телефон марки «REALMI», модель «M2004J19AG», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , s/н НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, завантажив з всесвітньої мережі Інтернет, а саме з месенджеру «Telegram» відео-файл, який відображує сцени статевих відносин відвертого порнографічного змісту та відноситься до продукції порнографічного характеру з ознаками дитячої порнографії, а саме: «VID_20240802_193238_059» та умисно зберігав без мети збуту чи розповсюдження на накопичувачах пам`яті вище вказаного мобільного телефону до виявлення працівниками поліції, тобто до 02.08.2024.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в умисному одержанні доступу до дитячої порнографії з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем чи технологій та умисному зберіганні дитячої порнографії без мети збуту чи розповсюдження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 301-1 КК України.

02.08.2024 о 21:06 годині в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України (фактичний час затримання 17:00 година 02.08.2024.)

Підставами підозрювати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази, а саме:

*протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.08.2024 у ОСОБА_7 ;

*протокол огляду місця події від 02.08.2024, відповідно до якого оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_2 , відповідно до якого вилучено мобільний телефон марки «REALMI», модель «M2004J19AG», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , s/н НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 в кому містяться відеофайли, які відображають сцени статевих відносин відвертого порнографічного змісту та відноситься до продукції порнографічного характеру з ознаками дитячої порнографії;

*показання свідка ОСОБА_7 ;

*показання свідка ОСОБА_8 ;

*протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.08.2024, а саме ОСОБА_5 ;

*показання підозрюваного ОСОБА_5 ;

*протокол огляду мобільного телефону марки «REALMI», модель «M2004J19AG», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , s/н НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 в кому містяться відеофайли, які відображають сцени статевих відносин відвертого порнографічного змісту та відноситься до продукції порнографічного характеру з ознаками дитячої порнографії;

*іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Зазначила, що у органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив нетяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 301-1КК України, санкція якого передбачає покарання у виді пробаційного нагляду на строк до п`яти років або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк від двох до шести років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Зазначила про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а саме, що повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до шести років, тобто усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення підозрюваний може переховуватися значний термін від правоохоронних органів та суду;

- незаконно впливати на свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, що він вчинив умисне кримінальне правопорушення проти моральності та має зі свідками спільне місце проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , що свідчить про те що в разі обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, останній проживаючи в одні квартирі зі свідками може безперешкодно чинити на них тиск та погрожувати їм з метою зміни їх свідчень в частині фактичних обставин.

Разом з тим, про обґрунтованість зазначеного ризику, вказує те, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 неодноразово складалися протоколи щодо вчинення ним домашнього насильства, тобто адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчиненого відносно свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_7 .

Більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_5 призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним даного кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціальний статус, а також проживання зі свідком у даному кримінальному провадженні за однією адресою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_9 просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 розкаявся у вчиненому та підтримав позицію захисника.

За таких обставин, слідчий суддя заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

В цьому випадку, вимоги ст. 132 КПК України, заявником дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинувачення, як передумовою, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України слідчий суддя, суд крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом

(ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий, прокурор обґрунтовують тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, відповідальність за який передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчинені діяння може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України.

В ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України за обставин викладених у підозрі.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате досудове розслідування у ході якого 03.08.2024, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 301-1 КК України та 03.08.2024 подано до слідчого судді дане клопотання про застосування запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України слідчий суддя враховує таке.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання про підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, освіта середня, має на утриманні неповнолітню доньку, працює вантажником, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Підозрюваний, на час вирішення даного питання, за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я.

А тому, слідчий суддя аналізуючи питання наявності обставин визначених

ст. 132, ст. 177, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків у цій справі.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують їх з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків передбачених ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)) вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання (проживання підозрюваного ОСОБА_5 за однією адресою разом із свідками у даному кримінальному провадженні), родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені п.п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України, вважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків, репутація; майновий стан; розмір майнової шкоди, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, вказують на те, що обставини передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними, в цей період, що, у світлі норм кримінального процесуального законодавства України, свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі перевіряти докази з точки зору їх належності та допустимості, а лише встановлює наскільки їх сукупність є достатньою вважати про ймовірну причетність особи до вчинення кримінального правопорушення.

Дані визначені п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України є дійсними так, як було встановлено наявність передумов регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 194 того ж Кодексу.

Таке обмеження права ОСОБА_5 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя, дослідивши надані докази у порядку

ст. 94 КПК України, з огляду на доведеність факту наявності у провадженні обставин визначених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, вважає, що клопотання заявника підлягає задоволенню, як обґрунтоване.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 183 КПК України та вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі, який буде достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, з урахуванням вимог ст. 182 КПК України, а саме 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень 00 копійок, та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у зв`язку із чим клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи вище викладене та керуючись вимогами ст.ст. 1-29, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з моменту його фактичного затримання, а саме з 17-00 год., 02.08.2024 до 17-00 год., 30.09.2024 включно.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід - заставу для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,

р/р № UA1012089.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду, протягом строку її дії.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, наступні обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту у якому він проживає, а саме м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- здати при наявності на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити 2 місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручити прокурору, захиснику та підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Дата та час проголошення повного тексту ухвали - 07.08.2024 о 15-30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1