Справа № 190/2458/24
Провадження №1-в/190/424/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. П`ятихатки справу за клопотанням засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання в Державній установі «П`ятихатська виправна колонія №122»,

про приведення вироку у відповідність до нового закону,-

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням, в якому просить вирішити питання щодо декриміналізації його діяння за вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.05.2021 року на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року (далі за текстом Закон № 3886-ІХ).

Представник Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122)» та засуджений в судове засідання, проведення якого було призначене в режимі відеоконференції з Державною установою «П`ятихатська виправна колонія № 122», не з`явились, про місце та час слухання справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи без їхньої участі, подання підтримали та просять його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор просив привести вирок у відповідність до чинного законодавства.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, судом встановлено наступне.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

З матеріалів особової справи ОСОБА_4 , вбачається, що він відбуває покарання за вироком суду в ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)», що надає П`ятихатському районному суду право розглянути подане ним клопотання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений:

- вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.03.2020 року за ч.2 ст.185 КК України, а саме за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, яким спричинено матеріальної шкоди потерпілому на суму 2640,00 грн.; ОСОБА_4 призначено покарання за дане кримінальне правопорушення у виді 4 років позбавлення волі з встановленням іспитового строку на 3 роки. Подія злочину відбулася 14.02.2019 року;

- вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 27.04.2020 року за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. Остаточне покарання призначено на підставі ч.1 ст.71 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 09.03.2020 року. Зарахувати у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 09.03.2020 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі. Згідно зазначеного вироку ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно, чим заподіяв майнової шкоди потерпілому на суму 1873,34 грн. Подія злочину відбулася 09.03.2020 року.

Згідно протоколу затримання від 09.03.2020 року, - ОСОБА_4 був затриманий 09.03.2020 року на підставі ст.208 КПК України.

Згідно вироку Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 06.07.2020 року, - ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. Остаточне покарання призначено на підставі ч.4 ст.70 КК України у виді 4 років 9 місяців позбавлення волі. Своїми діями ОСОБА_4 вчинив: таємні викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно, чим заподіяв потерпілим матеріальної шкоди на суму 400 грн., 637,50 грн., 378,10 грн., та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, чим заподіяв майнової шкоди потерпілому ОСОБА_5 на суму 1270,16 грн. Події злочинів відбулися з 23.02.2020 року по 05.03.2020 року.

Згідно вироку Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 31.08.2020 року, - ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. Остаточне покарання призначено на підставі ч.4 ст.70 КК України у виді 4 років 9 місяців позбавлення волі. Відповідно до вироку, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, чим спричинив потерпілому ТОВ «Уют-2011» майнової шкоди на суму 3214,20 грн. і таємні викрадення чужого майна (крадіжки), поєднані з проникненням до житла, іншого приміщення, вчинені повторно, чим спричинив майнової шкоди потерпілим ОСОБА_6 на суму 836 грн., АТ «Криворізька теплоцентраль» на суму 2446,58 грн., ОСОБА_7 на суму 2909,38 грн., ОСОБА_8 на суму 5140,28 грн. та ОСОБА_9 на суму 809,50 грн.

Згідно вироку Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 25.05.2021 року , - ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі; остаточне покарання призначено на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком та покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 31.08.2020 року, - 4 роки 10 місяців позбавлення волі. Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 1344,00 грн. Подія злочину відбулася з 06.03.2020 року.

Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон № 3886-ІХ, який набув чинності 09 серпня 2024 року.

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст.190, ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст.185 КК України.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Неоподатковуваний мінімум в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу, для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімума доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2019 року ця сума становила 1921 грн., а станом на 01.01.2020 року 2102,00 грн..

Отже ОСОБА_4 згідно вироку Саксаганськогоо районного суду м.Кривого Рогу від 27.04.2020 року та згідно вироку Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 06.07.2020 року завдав матеріальної шкоди потерпілим на суму, що є меншою двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжок. Однак, кваліфікуючою ознакою вчинених злочинів є незаконне проникнення до житла та іншого приміщення.

Згідно із абз.2 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 6 листопада 2009 року № 10 сформульовано таке правило кваліфікації: крадіжка, грабіж або розбій, поєднані з незаконним проникненням до житла, іншого приміщення чи сховища, кваліфікуються відповідно за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК. Додатково за ст. 162 КК такі дії кваліфікувати не потрібно. Водночас, якщо незаконне проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища поєднане зі вчиненням крадіжки, кримінальну відповідальність за яку з огляду на вартість викраденого законом не передбачено, вчинене належить кваліфікувати за ст. 162 «Порушення недоторканності житла» КК.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вирок Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 27.04.2020 року та вирок Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 06.07.2020 року, слід привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024, та вважати ОСОБА_10 засудженим за вказаними вироками - за ч. 1 ст.162 КК України.

Водночас, ОСОБА_4 згідно вироку Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 31.08.2020 року, спричинив матеріальної шкоди потерпілим ТОВ «Уют-2011» ОСОБА_6 , АТ «Криворізька теплоцентраль», ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на суму, що значно перевищує два неоподатковуваних мінімума доходів громадян станом на день скоєння крадіжки (2102 грн.), а відтак вчинені ним діяння є кримінально караними.

При цьому, враховуючи, що ОСОБА_4 згідно вироку Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 25.05.2021 року, завдав матеріальної шкоди потерпілому на суму, що є меншою двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 ,- задовольнити.

На підставі ч. 2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України за вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 25.05.2021 року, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.03.2020 року, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 27.04.2020 року стосовно ОСОБА_4 та вважати його засудженим по даному вироку за ч.1 ст.162 КК України із призначенням покарання 2 (два) роки обмеження волі.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 06.07.2020 року стосовно ОСОБА_4 та вважати його засудженим по даному вироку за ч.1 ст.162 КК України із призначенням покарання 2 (два) роки обмеження волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання та невідбутого покарання за вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 27.04.2020 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

Вирок Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 31.08.2020 року в частині визнання ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2, ч.3 ст.185 КК України та призначення покарання за вказані кримінальні правопорушення у виді 4 років позбавлення волі, - залишити без змін. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком із покаранням, призначеним за вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 06.07.2020 року, за правилами ч.1 ст.72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття 4 роки 9 місяців позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_4 таким, що відбуває покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.08.2020 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим у той же термін після отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1