Єдиний унікальний номер справи 185/1366/24
Провадження № 1-кп/185/583/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в період воєнного стану в залі суду м.Павлограда у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 12.01.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:

- 09.01.2021 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.187 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

- 04.08.2021 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

08.01.2024 року близько 18.30 год. обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , - на ґрунті особистих неприязних відносин, достовірно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , діючи умисно, з мотивів особистої неприязні, перебуваючи у зальній кімнаті та стоячи навпроти потерпілої ОСОБА_5 , наніс один удар долонею правої руки в область лівої щоки, після чого схопив правою рукою за волосся потерпілу ОСОБА_5 , та наніс не менше трьох ударів долонею лівої руки в область правої щоки потерпілої. Після нанесених ударів потерпіла ОСОБА_5 відійшла до коридору, де її наздогнав обвинувачений ОСОБА_3 , та, стоячи позаду її, штовхнув рукою потерпілу ОСОБА_5 . Внаслідок поштовху потерпіла ОСОБА_5 впала на підлогу, де в подальшому обвинувачений ОСОБА_3 , підійшовши до лежачої потерпілої ОСОБА_5 , схопив правою рукою за шию та почав душити. Далі, обвинувачений ОСОБА_3 , відпустивши потерпілу ОСОБА_5 , увійшов до кухонної кімнати разом з нею, де завдав останній один удар правою ногою по верхній частині лівої ноги. Після нанесеного удару потерпіла ОСОБА_5 пішла до зальної кімнати та сіла на диван, на який з правої сторони підсів обвинувачений ОСОБА_6 та долонею лівої руки наніс не більше двох ударів по верхній частині голови потерпілої, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців на нижній повіці правого ока, на зовнішній поверхні правого передпліччя в середній третині, на зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнав, суду повідомив, що з потерпілою проживав в цивільному шлюбі, мають спільних дітей. 08.01.2024 року він зателефонував потерпілій, вони посварились, ОСОБА_5 повідомила, що вони розходяться. Він прийшов до квартири потерпілої за своїми речами, нікого не чіпав, попросив у потерпілої телефон. Знайшовши в телефоні ОСОБА_7 переписку з іншим невідомим чоловіком, він став запитувати у потерпілої про цю особу. Потерпіла не відповідала. Перебуваючи в збудженому емоційному стані, він спочатку вдарив лівою рукою по обличчю Ганни, від чого потерпіла стала плакати, потім штовхнув її. ОСОБА_5 впала на підлогу, він допоміг їй встати, після чого завдав удару ногою по її стегну. Розмовляючи в зальній кімнаті, він декілька разів вдарив потерпілу по потилиці. Під час конфлікту була присутня бабуся потерпілої, яка намагалась їх розборонити, та діти. Просить вибачення у потерпілої, готовий нести призначене судом покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 під час допиту в суді повідомила, що обвинувачений - це її колишній чоловік. 08.01.2024 року до неї прийшов обвинувачений, попросив мобільний телефон, в якому побачив переписку з іншим хлопцем. Це його розлютило, він вдарив рукою її по обличчю. Вона намагалась піти, проте обвинувачений в коридорі догнав та штовхнув, від чого вона впала на підлогу. Потім ОСОБА_3 намагався душити її, кричав, принижував. Коли вона підвелась, він вдарив її ногою в область стегна, від чого вона не змогла нормально ставати на кінцівку. Після він по телефону став спілкуватись з хлопцем, з яким була переписка. Приїхала поліція, наступного дня у неї були зафіксовані побої.

Від допиту свідка ОСОБА_8 сторони кримінального провадження, потерпіла відмовились.

Судом були досліджені наступні письмові докази та прийняті в межах кримінального провадження процесуальні рішення.

Так, відповідно до витягу з кримінального провадження №0000029, до ЄРДР 12.01.2024 року Павлоградським РВП ГУНП в Дніпропетровській області були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, про спричинення 08.01.2024 року ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, орган досудового розслідування - підрозділ дізнання Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Постанови про створення групи дізнавачів для проведення розслідування проступку від 12.01.2024 року та про визначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженні від 12.01.2024 року.

Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 12.01.2024 року, відповідно до якого поліцейським була отримана усна заява від потерпілої ОСОБА_5 про те, що 08.01.2024 року близько о 18.30 годині обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 - завдав удари в область голови та ноги, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забоїв, гематоми м яких тканин лівого стегна, правого суглоба.

Протокол огляду місця події від 15.01.2024 року, відповідно до якого місцем вчинення кримінального правопорушення є квартира АДРЕСА_2 , де 08.01.2024 року обвинувачений ОСОБА_3 причинив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 , зафіксована обстановка всередині квартири. Ніяких слідів кримінального правопорушення під час огляду не було виявлено.

Висновок експерта №20 від 16.01.2024 року за результатами проведеного судово-медичного дослідження потерпілої ОСОБА_5 , у якої були виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на нижній повіці правого ока, на зовнішній поверхні правого передпліччя в середній третині, на зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, які утворилися від дії твердих тупих предметів (предмету), що діяли за ударним механізмом з місцем прикладання діючої сили у вищезазначену область та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, давність їх утворення може відповідати 08.01.2024 року. Враховуючи характер, кількість та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, малоймовірне їх утворення при падінні з висоти власного зросту.

Протокол проведення слідчого експерименту від 13.01.2024 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_9 на статистові відтворила механізм спричинення їй 08.01.2024 року обвинуваченим ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень.

Висновок експерта 27-Д від 16.01.2024 року, згідно з яким, враховуючи характер тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_5 , їх локалізацію, вони могли утворитись, як вказує потерпіла при проведенні слідчого експерименту.

Протокол проведення слідчого експерименту від 15.01.2024 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 з метою уточнення показів на статисті відтворила механізм отримання 08.01.2024 року легких тілесних ушкоджень потерпілою ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_2 в результаті завдання обвинуваченим ОСОБА_3 ударів руками та ногами.

Висновок експерта №28-Д від 16.01.2024 року, згідно з яким, враховуючи характер та локалізацію тілесного ушкодження у потерпілої ОСОБА_5 , не виключена можливість утворення цих ушкоджень за обставин та умов, на які вказала свідок ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту за її участю.

Протокол проведення слідчого експерименту від 05.02.2024 року, за участі обвинуваченого ОСОБА_3 , під час якої обвинувачений відтворив обставини та механізм спричинення ударів потерпілій ОСОБА_5 , в результаті чого остання отримала легкі тілесні ушкодження.

Суд, проаналізувавши викривальні покази обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи їх з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_3 , а також з іншими доказами кримінального провадження: показаннями потерпілої, протоколами слідчих дій, висновками експерта, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, - робить висновок про те, що наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, тому і покладені в основу вироку. Зазначені докази винуватості обвинуваченого є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки повністю підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному проваджені, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані в порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - доведена повністю та підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами.

При призначенні покарання, у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії кримінальних проступків, ступінь негативних наслідків, думки потерпілої, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, за місцем реєстрації характеризується позитивно, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває, а також враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття.

Обставиною, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

В ході розгляду кримінального провадження обвинувачений та потерпіла вказали, що вони раніше перебували у сімейних відносинах, тобто кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченим стосовно особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах. Крім того, інкриминований кримінальний проступок обвинувачений вчинив, виходячи з показань самого ОСОБА_3 та потерпілої, в присутності малолітніх дітей. Вказані дві обставини відповідно до ст.67 КК України, є обставинами, які обтяжують покарання. Разом з тим, дані обставини не зазначені в обвинувальному акті. Оскільки це погіршує положення обвинуваченого, тому суд не може самостійно визначати ці обставини як такі, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості, думки потерпілої, яка сподівається на справедливе покарання, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив кримінальний проступок в період іспитового строку, не працює, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно застосувати покарання у виді громадських робіт в межах санкції, інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Крім того, суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальний проступок в період невідбутого покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.08.2021 року, за яким був засуджений за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення роки, та на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, тому суд вважає за необхідне при призначенні остаточного покарання обвинуваченому застосувати положення ч.1 ст.71 КК України та до призначеного покарання за даним вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за поставленим вироком від 04.08.2021 року.

Стаття 50 КК України передбачає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, що також закріплено в ч.2 ст.65 КК України.

Визначене судом покарання буде відповідати ступеню тяжкості кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого, а також здатним сприяти виправленню ОСОБА_3 та попередженню скоєння нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосований. Разом з тим, враховуючи, що обвинувачений під час розгляду кримінального провадження в суді ухилявся від правосуддя, перебував у розшуку, а за наслідками розгляду даного кримінального провадження обвинуваченому призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі, тому суд вважає необхідним обрати за клопотанням прокурора обвинуваченому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на час набрання вироком законної сили, поклавши на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.7 ст.194 КПК України:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу суду;

2) прибувати по першому виклику до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_5 .

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлявся.

Речові докази та витрати на проведення експертиз відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за постановленим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.08.2021 року, за правилами складання покарань, визначених в ст.72 КК України, визначивши ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 20 (двадцять) днів.

Після набрання вироком законної сили затримати ОСОБА_3 та направити до державної установи для відбування призначеного судом покарання.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 для відбуття призначеного покарання.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу суду;

2) прибувати по першому виклику до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1