МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2024 р. Справа № 370/2726/24

Провадження № 1-кп/370/405/24

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

- прокурора ОСОБА_3 ,

- обвинуваченого ОСОБА_4 ,

- захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі судового засідання в смт Макарів кримінальне провадження № 0000146 від 28 серпня 2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Києва, громадянин України, освіта середня, працює не офіційно, раніше не судимий одружений, адреса мешкання та реєстрації: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, визначеного частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 28 серпня 2024 року близько 10.00 год 30 хв, знаходився у приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно з корисливою метою в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про запровадження воєнного стану в Україні», із подальшим продовженням строку дії, вчинив крадіжку чужого майна, а саме мобільного телефону мобільний телефон марки «Samsung 22+» модель: SM-S906BZK65EK у чохлі з еко-шкіри чорного кольору, який знаходився на торговельному прилавку, який залишила через неуважність ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_4 , залишив місце скоєння злочину з викраденим майном, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілій, матеріальну шкоду на загальна суму 14275 грн 70 коп.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України за кваліфікуючими ознаками, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування 11 вересня 2024 року між прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі статті 37 Кримінального процесуального кодексу України, наданні повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000146 від 28 серпня 2024 року та ОСОБА_4 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості. Також до матеріалів провадження долучено письмову заяву-згоду потерпілої ОСОБА_6 на укладення цієї угоди.

У судовому засіданні прокурор, підтвердила дотримання вимог і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України щодо укладення угоди про визнання винуватості, просила затвердити угоду та призначити обвинуваченому покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила судове засідання проводити за її відсутності.

У судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені статтею 473 Кримінального процесуального кодексу України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченого.

Розглядаючи питання в порядку пункту 1 частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України про затвердження угоди, суд керується таким.

Частиною другою статті 474 Кримінального кодексу України визначено, що розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Згідно з частиною четвертою статті 469 Кримінального кодексу України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до пунктів 1-6 частини сьомої статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

Так, згідно із умовами угоди про визнання винуватості, прокурор ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, що відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином. Обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні за частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України.

Також умовами угоди про визнання винуватості сторонами узгоджено призначення обвинуваченому покарання за частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 2 (два) роки та покладенням обов`язків, визначених статтею 76 Кримінального кодексу України.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільною, не є наслідком застосування до обвинуваченого насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що визначені угодою.

Разом з цим, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені пунктом 1 частиною четвертою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені частиною другою статті 473 Кримінального процесуального кодексу України, та наслідки її невиконання, встановлені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України. Також судом встановлено, що потерпілим надано прокурору письмову заяву-згоду на укладення угоди про визнання винуватості, що узгоджується із вимогами частини четвертої статті 469 Кримінального процесуального кодексу України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам статті 472 Кримінального процесуального кодексу України.

Під час призначення покарання обвинуваченому, суд керується статтями 65-67 Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України, не встановлено.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, що згідно з положеннями статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином, враховуючи данні про особу винного, ставлення до вчиненого, наслідки вчиненого, позицію потерпілого та його письмову згоду щодо укладення угоди, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, відповідно до частини четвертою статті 469 Кримінального процесуального кодексу України, угода про визнання винуватості може бути укладена у цьому кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 11 вересня 2024 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000146 від 28 серпня 2024 року та призначення узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років у межах санкції частина четвертої статті 185 Кримінального кодексу України із звільненням його на підставі статті 75 Кримінального кодексу України від відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, встановлених статтею 76 Кримінального кодексу України, оскільки суд вважає, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення.

Витрати на залучення експерта під час досудового розслідування відсутні. Цивільний позов не пред`являвся.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно із статтею 100 Кримінального процесуального кодексу України.

У зв`язку з відсутністю підстав для продовження запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, обраний слідчим суддею Макарівського районного суду Київської області ухвалою від 02 вересня 2024 року, який діє до 30 листопада 2024 року необхідно скасувати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 373, 374, 376, 469, 472-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити Угоду про визнання винуватості, укладену 11 вересня 2024 року між прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000146 від 28 серпня 2024 року.

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 76 Кримінального кодексу України, періодично з`являтися для реєстрації до повноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

Речові докази:

- мобільний телефон марки Samsung 22+ модель SM-S906BZK65EK; чохол Samsung з еко-шкіри чорного кольору передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 передати власнику ОСОБА_6 ;

- оптичний носій інформації CD-R диск, долучений до матеріалів кримінального провадження № 0000146 від 28 серпня 2024 року залишити у матеріалах кримінального провадження.

Скасувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обраний слідчим суддею Макарівського районного суду Київської області ухвалою від 02 вересня 2024 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1