№1-кп/337/564/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 25.08.2024 за №0000878, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. м.Запоріжжя, громадянки України, з середньо-технічною освітою, незаміжньої, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює на посаді палітурника документів ПАТ «Запоріжсталь», раніше не судимої, яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.08.2024р. приблизно о 19.27год. ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні розважального центру «VOLKLAND» за адресою: м.Запоріжжя, пр.Інженера Преображенського, буд.13 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_8 тимчасово залишила своє майно без нагляду на стійці для клієнтів, таємно, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон «Apple iPhone 15 Pro Max», IMEI 1: НОМЕР_1 , в корпусі кольору «Natural Titanium», вартістю 51 832,71грн., із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_2 , в силіконовому чохлі рожевого кольору, який матеріальної цінності для потерпілої не представляє.

Після цього ОСОБА_5 розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні вину в скоєнні даного кримінального правопорушення визнала повністю та пояснила, що в зазначений день та час вона з дитиною відпочивали в розважальному центрі. Поки вона чекала на дитину, побачила на стійці мобільний телефон і зрозуміла, що його хтось його забув. Вона почекала хвилини 3-5, забрала телефон та поїхала додому. Вона узяла телефон собі, бо вважала, що той, хто його залишив, подзвонить на нього і вона його поверне власнику. Телефон та сім-картка були заблоковані, тому самостійно вона не могла нікому подзвонити. Також вона була постійним клієнтом розважального центру і у адміністрації були її контактні дані, тому власник міг знайти її через адміністрацію. Телефон був у неї три дні, ніхто його не шукав. Потім до неї приїхали працівники поліції і вона видала їм телефон. Вона повністю усвідомлює, що вчинила крадіжку. Щиро кається в скоєному, вибачилась перед потерпілою. Також пояснила, що має на утриманні двох дітей, одного неповнолітнього, старший повнолітній син навчається у вищому навчальному закладі на денній, контрактній формі. Вона є одинокою матір`ю, виховує дітей сама. Також є інвалідом 3 групи, офіційно працює в ПАТ «Запоріжсталь», її оклад становить 11700,00грн. Просить призначити їй покарання у вигляді штрафу.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, просить призначити їй покарання у вигляді штрафу.

Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку потерпілої.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання обвинуваченою своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, сторони не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, у скоєнні якого суд визнає її винуватою.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення - тяжкий злочин, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, офіційно працевлаштована, має постійне місце проживання, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, незаміжня, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є одинокою матір`ю, інвалідом 3 групи за загальним захворюванням безстроково, під наглядом лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, суд не встановив.

Виходячи із загальних засад призначення та мети кримінального покарання, принципів його законності, справедливості, індивідуалізації, враховуючи в сукупності конкретні обставини (характер, спосіб, наслідки) вчинення кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка, як вже зазначалось, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, офіційно працевлаштована, позитивно характеризується, самостійно виховує малолітнього сина, 2018р.н., є інвалідом 3 групи, вона повністю визнала свою вину та щиро розкаялася в скоєному, активно сприяла розкриттю злочину, повернула мобільний телефон і потерпіла не має до неї жодних претензій матеріального чи морального характеру, що розцінюється судом як обставини, які пом`якшують покарання та в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд, не виходячи за межі своїх дискреційних повноважень, вважає можливим призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання за ч.4 ст.185 КК України із застосування ст.69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.185 КК України, а саме штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000,00грн.

Вказане покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання за даною статтею із застосуванням ст.69 КК України у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17 000,00грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок).

Речові докази - мобільний телефон «Apple iPhone 15 Pro Max», IMEI 1: НОМЕР_1 , в корпусі сірого кольору із захисним силіконовим чохлом рожевого кольору, сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_2 , які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 , - залишити їй за належністю.

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору.

Суддя ОСОБА_1

06.11.2024