УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000220 від 14.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000220 від 14.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.10.2022 близько о 20:33 ОСОБА_6 , перебував у будинку АДРЕСА_1 , де у нього виникла словесна суперечка на ґрунті ревнощів із колишньою дружиною ОСОБА_7 . В ході виниклої суперечки між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , до останніх прийшла їх спільна донька ОСОБА_8 , яка зайшовши до кухні вищевказаного будинку помітила, як ОСОБА_6 наносить удар рукою в ділянку обличчя ОСОБА_7 . Далі, перебуваючи у приміщенні кухні вищевказаного будинку ОСОБА_8 вирішила втрутитись з метою захисту матері ОСОБА_7 та потягнула батька за комір халату, у який він був одягнений. В цей час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень його доньці.

Так, ОСОБА_6 реалізовуючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій, передбачаючи та усвідомлюючи суспільну небезпечність їх наслідків, та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_8 один удар правою рукою в ділянку грудної клітини, потім наніс ще один удар по правій руці. Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_6 схопив ОСОБА_8 за праву кисть та силою своєї руки натиснув на пальці доньки, від чого остання відчула різкий біль та відійшла від батька у бік. Продовжуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_6 перейшовши разом із донькою до коридору вищевказаного будинку взяв її за плечі на вдарив об бокову стіну між вхідними дверима, а саме плечима, наносячи удари близько шести разів.

Згідно висновку судово-медичної експертизи, своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження, що за ступенем тяжкості належать:

?закритий підокісний перелом основи проксимальної фаланги ? пальця правої кисті без зміщення до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являвся небезпечним для життя в момент спричинення не супроводжувався загрозливими для життя явищами, але за своїм характером такий, що потяг за собою тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я;

?забій, ушкодження зв`язок лівого гомілково-стопного суглоба - до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (більше 6, але не більше 21 дня) розлад для здоров`я;

?забій (синці) м`яких тканин передньої поверхні грудної клітини; забій (синці) лівої кисті, правого та лівого передплічь, лівого стегна до легких тілесних ушкоджень.

Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_8 виникли від травматичної дії (ударів) тупого твердого предмету (предметів), індивідуальні чи групові властивості якого (яких) у властивостях тілесних ушкоджень не відобразились, за давністю утворення відповідають терміну, вказаному в постанові про призначення експертизи - 13.10.2022.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниця Вінницької області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, раніше не судимий, про що йому 17.07.2024 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Доказами, які обґрунтовують підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є:

-заява потерпілої ОСОБА_8 у якій вона просить притягнути до кримінальної відповідальності батька ОСОБА_6 який спричинив їй тілесні ушкодження

-допит потерпілої ОСОБА_8 , у якому вона повідомила про обставини спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень

-допитами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

-протокол слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8

-протокол слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7

-висновок судово медичної експертизи №153/242 від 16.02.2023.

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 .

Таким чином є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за який законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання:

1) незаконно впливати на потерпілу у даному кримінальному провадженні;

2) продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого, слід врахувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків і дослідження їх судом.

Разом з цим, на даний час встановлено, що є достатня вірогідність того, що підозрюваний ОСОБА_6 може впливати на потерпілу у даному кримінальному провадженні, шляхом її залякування з метою подальшого спонукання їх до перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, зміни її показань у суді, оскільки потерпілою від даного кримінального правопорушення є його донька.

Тому, з метою запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_6 вчинити дії, визначені п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, необхідно останньому обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_6 зареєстрований за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, в період часу з 30.07.2022 відносно ОСОБА_6 неодноразово виносились протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173 КУпАП.

Беручи до уваги викладене, та те, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, свідчить про необхідність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Враховуючи викладене, слідчий просила клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримала, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ст. 179 ч. 1 КПК України особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

СВ Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій областіпроводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000220 від 14.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

ОСОБА_6 17.07.2024 у відповідності до вимог КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що на час розгляду клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором та слідчим при розгляді даного клопотання. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий мотивує вказане клопотання тим, що на даний час існують ризики, визначені ч.1 ст. 177 КПК Україна, а саме: 1) незаконно впливати на потерпілу у даному кримінальному провадженні;

2) продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, а саме Постанову ЄСПЛ у справі "Чанєв проти України" від 09.10.2014 року (скарга № 46193/13), Постанову ЄСПЛ у справі "Сізарєв проти України" від 17.01.2013 (скарга № 17116/04), згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З матеріалів, поданих слідчим встановлено, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, одружений, має стійкі соціальні зв`язки, офіційно працевлаштований, раніше не судимий, на виклики до слідчого з`являється.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Клоот проти Бельгії», ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що кримінальне правопорушення вчинено у 2022 році, підозра оголошена ОСОБА_6 17.07.2024. Однак, ані матеріалами клопотання, ані прокурором в судовому засіданні не доведено існування заявлених у клопотанні ризиків, оскільки з моменту внесення відомостей до ЄРДР та оголошення підозри пройшов значний проміжок часу, та відомості щодо вчинення ОСОБА_6 будь-яких дій для перешкоджання проведенню досудового розслідування, впливу на свідків та потерпілу відсутні.

З врахуванням вище викладеного та беручи до уваги, що підозрюваний раніше не судимий, від явки до суду та слідчого не ухиляється, має постійне місце роботи та сталі соціальні зв`язки, ризики заявлені в клопотанні під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу, а тому клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000220 від 14.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя