Справа № 367/9782/24
Провадження по справі № 1-кп/367/956/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року суддя Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному порядку обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000365 від 13.09.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Миколаївської області, українця, громадянина України, без фактичного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлено, що 12 вересня 2024 року, близько 17 год. 50 хвилин ОСОБА_2 , знаходячись неподалік домоволодіння АДРЕСА_2 (точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), на землі помітив поліетиленовий пакет із пазовою застібкою із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору.

Усвідомлюючи, що виявлена ним кристалоподібна речовина білого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, у ОСОБА_2 виник прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання, без мети збуту.

Одразу після цього, ОСОБА_2 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, реалізуючи свій протиправний умисел, посягаючи на встановлений Законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», підняв та помістив вищевказаний поліетиленовий пакет із пазовою застібкою із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено -PVP, до лівої кишені своїх штанів, таким чином незаконно придбав, шляхом знахідки, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено -PVP, для власного вживання, без мети збуту, та розпочав її незаконне зберігання.

Після цього ОСОБА_2 попрямував у власних справах. Цього ж дня, а саме 12 вересня 2024 року ОСОБА_2 , зберігаючи при собі вищевказану кристалоподібну речовину білого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання без мети збуту, яку за вищевказаних обставин ним незаконно придбана, йдучи поруч домоволодіння АДРЕСА_2 о 18 год. 13 хв. був зупинений працівниками поліції у порядку ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з підозрілою поведінкою та необхідністю перевірки документів.

На запитання поліцейського, щодо наявності у ОСОБА_2 , при собі заборонених обігом предметів чи речовин, останній повідомив, що зберігає при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Після чого, на місце події було викликано слідчо-оперативну групу відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області і в ході огляду місця події, який проводився 12.09.2024, в період часу з 19 год. 18 хв. по 19 год. 23 хв., на ділянці місцевості, поруч домоволодіння АДРЕСА_2 у ОСОБА_2 у присутності двох понятих був виявлений та вилучений поліетиленовий пакет із пазовою застібкою із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору.

Згідно висновку експерта за проведеною експертизою матеріалів речовин та виробів, у наданій на дослідження кристалоподібній речовині білого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено -PVP. Маса PVP у речовині становить 0,378 г.

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акта прокурором додана заява, в якій зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту було додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання ОСОБА_2 винуватості за вчинення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. У даній заяві захисником ОСОБА_3 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_3 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Таким чином, суд визнає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення (проступок) передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_2 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься відповідно до ст. 12 КК України до проступків, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Також судом досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , який раніше несудимий, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 судом не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд, зокрема, враховуючи, що обвинувачений офіційно не працює, не вважає за доцільне призначати йому покарання у виді штрафу, в тому числі із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року. Також, в силу приписів ст. 57 КК України, враховуючи, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, суд не вважає за можливе призначити покарання у виді виправних робіт.

Висновку про неможливість призначення судом обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді штрафу або виправних робіт, суд дійшов, зокрема, на підставі роз`яснень наведених у абз. 4 п. 2, п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Крім цього, вирішення питання про призначення виду та розміру покарання належить до дискреційних повноважень суду, який розглядає кримінальне провадження по суті.

Так, Верховний Суд у своїй постанові від 05.02.2024 по справі № 754/6054/22 витлумачив, що підставами для судового розсуду в ході призначення покарання є: кримінально-правові відносно визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважувальні норми, у яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, під час врахування пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначення «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду й розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, котра вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину та його суб`єкта.

З врахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості, обставини вчиненого злочину, і даних про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_2 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, у виді пробаційного нагляду. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 процесуальні витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000365 від 13.09.2024 за № СЕ-19/111-24/53237 - НЗПРАП від 18.09.2024 року у сумі 3029 гривень 12 копійок.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого суд не застосовує.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 100, 301, 302, 368-374, 381-382, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Миколаївської області, українця, громадянина України, без фактичного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 49-2 КВК України, строк відбуття покарання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з дня його постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації, після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000365 від 13.09.2024 за № СЕ-19/111-24/53237 - НЗПРАП від 18.09.2024 року у сумі 3029 гривень 12 копійок.

Речовий доказ по даному кримінальному провадженню - кристалоподібну речовину білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, масою в речовині 0,378 г, упаковану у поліетиленовий пакет експертної служби № 3598927, що передано до камери зберігання речових доказів ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області - знищити.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 КПК України, роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його захиснику право на звернення з клопотанням про помилування.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області, з урахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_1