Справа № 542/1801/24
Провадження № 1-кп/542/150/24
В И Р О К

Іменем України

24 жовтня 2024 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження № 0000196 від 15.08.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Шамлуг Туманянського району Вірменія, громадянина України, освіта професійно-технічна, офіційно не працевлаштований, виконуючий роботу за цивільно-правовими договорами, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК У країни,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч.1 ст 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан о 05 годині 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжує діяти.

15 серпня 2024 року, близько 14 години, ОСОБА_3 , перебував поблизу адміністративної будівлі КУ «Новосанжарський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Новосанжарської селищної ради, що за адресою: Полтавська область, Полтавський район, селище Нові Санжари, вулиця Незалежності, 30/1. Там він побачив пін-код від банківської картки, введений ОСОБА_6 на банкоматі «Приватбанку» та у подальшому виявив залишену ним у карто-приймачі банкомату «Приватбанку» банківську картку № НОМЕР_1 , емітована АТ «Універсал Банк» («Monobank»), що належить ОСОБА_6 , яку останній втратив з необережності. У цей момент у ОСОБА_3 виник прямий корисливий злочинний умисел на крадіжку грошових коштів з вказаної банківської карти.

Так, ОСОБА_3 , дізнавшись пін-код від банківської карти № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , розуміючи, що на території України діє воєнний стан, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з єдиним злочинним умислом, направленим на викрадення грошових коштів з банківської картки, 15 серпня 2024 року о 14 годині 13 хвилині, перебуваючи поблизу адміністративної будівлі КУ «Новосанжарський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Новосанжарської селищної ради, що за адресою: Полтавська область, Полтавський район, селище Нові Санжари, вулиця Незалежності, 30/1, таємно, шляхом введення пін-коду банківської карти № НОМЕР_1 на банкоматі «Приватбанку», розміщеному у вищевказаній адміністративній будівлі, та зняття готівки, викрав із банківської карти № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 4000 грн., які в подальшому витратив на власні потреби.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу адміністративної будівлі КУ «Новосанжарський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Новосанжарської селищної ради, що за адресою: Полтавська область, Полтавський район, селище Нові Санжари, вулиця Незалежності, 30/1, викравши грошові кошти із банківської карти № НОМЕР_1 . емітованої AT «Універсал Банк» («Monobank»), що належить ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що банківська картка та наявні на ній кошти є чужою власністю, діючи умисно, маючи умисел, спрямований на привласнення офіційного документу, маючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання цієї картки у власних злочинних корисливих цілях, а саме - для заволодіння коштами, 15 серпня 2024 року, близько 14 год. 15 хв., забрав із карто-приймача банкомату «Приватбанку», розміщеному у вищевказаній адміністративній будівлі, знайдену банківську картку № НОМЕР_1 , емітовану AT «Універсал Банк» (« ІНФОРМАЦІЯ_2 »), що належить ОСОБА_6 та поклав до власної кишені. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів України», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», примітки ст. 358 КК України, п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документа та електронний документообіг» платіжні банківські картки є електронним платіжним документом та відносяться до офіційних документів, оскільки документом визначається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку.

Вчинивши привласнення банківської картки, ОСОБА_3 позбавив ОСОБА_6 можливості використовувати зазначену банківську картку за призначенням.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану та за 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів.

30 вересня 2024 року була укладена Угода про визнання винуватості між прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_3 .

Відповідно до укладеної угоди підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість в зазначеному діянні, щиросердечно розкаявся.

Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі, за ч.1 ст.357 КК України у вигляді одного року обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком.

В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 також просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до тяжких злочинів, а передбачене ч.1 ст. 357 КК України, відноситься до кримінального проступку.

Шкода завдана потерпілому ОСОБА_6 , якими надано письмову згоду прокурору на укладення ним угоди про визнання винуватості.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, зокрема ст. 470-473, та Кримінального Кодексу України. Її умови відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Підозрюваний під час досудового розслідування та обвинувачений в підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, та ч. 1 ст. 357 КК України: привласнення офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів, підозрюваному під час досудового розслідування та як обвинуваченому в підготовчому судовому засіданні роз`яснені: наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст. 476 КПК України.

Так, під час підготовчого судового засідання ОСОБА_3 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 357 КК України, щодо яких він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім того, ОСОБА_3 підтвердив, що вищезазначена угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз, не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 в силу ст.89 КК України раніше не судимий, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, не перебуває під наглядом у лікаря психіатра та у лікаря нарколога.

Враховуючи те, що обвинувачений свою провину визнав повністю, критично оцінює свою протиправну поведінку, завдані збитки потерпілій особі відшкодовані, суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

Узгоджені вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з участю захисника ОСОБА_4 і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі, за ч.1 ст.357 КК України у вигляді одного року обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України та звільнення його від покарання з іспитовим строком, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України та санкції зазначеної статті.

При цьому тривалість іспитового строку відповідно ч. 3 ст. 75 КК України визначає суд, та вважає, що такий строк має становити один рік.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, вжиті ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27.08.2024 слід скасувати.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України: банківську картку АТ «Універсал Банк» («Монобанк») № НОМЕР_1 , яка поміщена до паперового конверту НПУ - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати по справі відсутні, цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому під час судового розгляду не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 374-376, 394, 395, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 30 вересня 2024 року, укладену між прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000196 від 15.08.2024 року.

ОСОБА_3 визнати внуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

ОСОБА_3 визнати внуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

В силу ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27.08.2024 на банківську картку АТ «Універсал Банк» («Монобанк») № НОМЕР_1 що належить ОСОБА_6 , яка поміщена до паперового конверту НПУ.

Речові докази: банківську картку АТ «Універсал Банк» («Монобанк») № НОМЕР_1 , яка поміщена до паперового конверту НПУ, та передана до камери зберігання речових доказів відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області - повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя

Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1