Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/592/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2024 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 листопада 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 листопада 2024 року, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого ДБР надати копію постанови про закриття кримінальних проваджень № 0011, № 000020, № 00899.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу у якій просить прийняти скаргу до розгляду, витребувати матеріали судової справи, скасувати ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 листопада 2024 року, постановити ухвалу, якою зобов`язати слідчих ДБР у провадженні яких перебувають кримінальні провадження, № 20, № 0000157, № 0000011, № 00008994, у триденний строк з дня отримання ухвали Кропивницького апеляційного суду розглянути клопотання зареєстроване у секретаріаті за вхідним номером 2024 року, що подане в порядку ст. 220 КПК України та прийняти по ньому процесуальне рішення, відповідь на клопотання надати наручно, повідомивши про можливість іі отримання по телефону.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини третьої статті 129 Конституції України, стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до вимог п. п. 1, 2, 17 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні узгоджуватися із загальними засадами кримінального провадження, зокрема, із забезпеченням права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора та слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 309 КПК України містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування.

Проте, до передбаченого ст. 309 КПК України переліку, не входить оскарження ухвали слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги про зобов`язання слідчого ДБР надати копію постанови про закриття кримінального провадження.

Частиною 4 статті 399 КПК України регламентовано, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Вказаною нормою закону визначено не право, а обов`язок суду апеляційної інстанції відмовити у відкритті провадження, у випадку апеляційного оскарження судового рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Наведене кореспондується з правовою позицією Конституційного Суду України, згідно якої, обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

Обмеження права на оскарження ухвал, постановлених під час досудового провадження, зокрема ухвали слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги про зобов`язання слідчого ДБР надати копію постанови про закриття кримінального провадження, визначено законодавцем і прямо передбачене процесуальним законом. Таке обмеження відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обгрунтованим.

Доводи апелянта щодо незгоди з оскаржуваною ухвалою слідчого судді, не можуть бути підставою для відкриття апеляційного провадження в спосіб не передбачений законом.

За таких обставин, оскільки кримінальним процесуальним законодавством не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги про зобов`язання слідчого ДБР надати копію постанови про закриття кримінального провадження, підстави для відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - відсутні.

Враховуючи викладене, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 листопада 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого ДБР надати копію постанови про закриття кримінальних проваджень № 0011, № 000020, № 00899, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 399 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда ві 13 листопада 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого ДБР надати копію постанови про закриття кримінальних проваджень № 0011, № 000020, № 00899.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2