Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8142/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000310, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000310, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України, в якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучене 21.06.2024 під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , із встановленням заборони відчуження, розпорядження та користування таким майном.

Доцільність клопотання обґрунтовується тим, що згідно з постановою слідчого усе вилучене в ході обшуку майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому з метою його збереження та запобігання можливості його відчуження та знищення наявні підстави для накладення на нього арешту.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання із наведених у ньому підстав.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, вказуючи на його необґрунтованість.

Заслухавши прокурора та представника власника майна, щодо якого подане клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170 - 173 КПК України слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадках, передбачених пунктами 1-2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Водночас, при розгляді даного клопотання слідчим суддею враховуються положення ч. 2 ст. 173 КПК України, згідно з якими при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим відділом Управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000310, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службовими особами КП «Київтеплоенерго» за попередньою змовою з службовими особами ТОВ «УМТК ТРЕЙД» () налагоджено протиправним механізм, направлений на заволодіння комунальними коштами під час здійснення закупівель товарів, необхідних для забезпечення діяльності комунального підприємства.

Проведеним оглядом платформи публічних закупівель «PROZORRO» встановлено, що ТОВ «УМТК ТРЕЙД» систематично в період з 2021 року по теперішній час здійснює постачання товарів в адресу КП «Київтеплоенерго», які використовуються підприємством у своїй діяльності.

Відповідно до висновку аналітичного дослідження Державної податкової служби України №136/99-00-08-01-04-20/44746838 від 23.05.2024 ТОВ «УМТК ТРЕЙД» здійснила постачання товарів в адресу КП «Київтеплоенерго» на загальну суму 30 022 865, 52 грн., в т.ч. ПДВ 5 003 810, 92 грн.

В ході досудового розслідування встановлено низку суб`єктів господарської діяльності з ознаками «фіктивності», які використовувалися під час здійснення протиправної діяльності, на банківські рахунки яких відбувався переказ комунальних коштів з рахунків ТОВ «УМТК ТРЕЙД» на виконання договорів, укладених з КП «Київтеплоенерго», зокрема: ТОВ «КОМПАНІЯ СПЛІТ» (), ТОВ «НИККА», (), ТОВ «СОФЛАВ» (), ТОВ «АРСЕНС» (), ТОВ «ТД «СТОЛИЦЯ ТОРГ ПОСТАЧ», (), ТОВ «БРЕЙНТ-ТЕХНО ГРУП» (), ТОВ «ТД «ГЕОС ТОРГ» (), ПП «ДЮГ СЕРВІС» (), ТОВ «ДОТРІС СТОУН» (), ТОВ «АРВІТОН» (), ТОВ «АРТЕЙЛ» (), ТОВ «АТАВІО» (), ТОВ «АТАЛІЯ» (), ТОВ «ІМКОМТЕХ» (), ТОВ «МІДОС ТРЕЙД» (), ТОВ «РАЙТАЛ» (), ТОВ «ОЛАРІОН» (), ТОВ «ВЕЛНІКС» (), ТОВ «ПАВАРІС» (), ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» (), ТОВ «ІЛНУР» (), ТОВ «ЛАНЕТІ» (), ТОВ «ЕЛІП» (), ТОВ «ДЕЛЬТАЛАЙН», (), ТОВ «ЕКВІПЛАЙН» (), ТОВ «ДОМІРІС» (), ТОВ «АЛЬВЕНТА» (), ТОВ «ЛОРЕНДІ» (), ТОВ «ШЕЛПТОН» (), ТОВ «ТАЛІСА» (), ТОВ «РЕЙНТЕК» (), ТОВ «ШАРМТЕКС» (), ТОВ «ТД «АЛМАДА» (), ТОВ «СЕЙЛЗЛІМ» (), ТОВ «РІВІРАН» (), ТОВ «РІНВУЛ» (), ТОВ «РІЧРЕЙНД» (), ТОВ «СІЯРІТІ» (), ТОВ «СОМАРІС» (), ТОВ «ТІРЕНС» (), ТОВ «ТЕКСТИЛІУМ» (), ТОВ «РІКФОРТ» ().

За результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій встановлено коло осіб, які причетні до вищевказаної протиправної діяльності, а також встановлено офісні приміщення та транспортні засоби, які ними використовуються для досягнення злочинної мети.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 11.06.2024 було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу обшуку від 21.06.2024, складеного слідчим СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , в ході проведення обшуку за вказаною адресою було виявлено та вилучено: оригінал акту прийому-передачі документів ТОВ «Ліколенд»; мобільний телефон марки «iPhone 14 Pro», в якому встановлена сім-картка з номером оператора мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 .

Згідно з постановою слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 21.06.2024 усі вказані вище речі та предмети, які були вилучені під час проведення обшуку, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000310 від 11.10.2023.

Встановлено також, що постановою слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 24.06.2024 у кримінальному провадженні призначено комп`ютерно-технічну експертизу, у тому числі щодо вилученого у ОСОБА_6 мобільного телефона, що підтверджується доданими до клопотання письмовими доказами.

Таким чином, вищевказані речі є предметами, на яких могли зберегтись сліди вчинення кримінального правопорушення, та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя має достатні підстави вважати, що такі речі відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, є достатні підстави вважати, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, що є належною правовою підставою для арешту вказаного майна.

З огляду на положення ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що в органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно може призвести до зникнення, втрати, пошкодження чи передачі вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У відповідності до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором, у відповідності до ч.2 ст. 171 КПК України, доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а тому незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, у зв`язку з чим накладення арешту на вказане майно є необхідною умовою досягнення дієвості кримінального провадження.

Слідчий суддя також враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі наведеного, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження предметів та речей, вилучених під час обшуку 21.06.2024 за адресою АДРЕСА_1 , а також збереження їх як речових доказів, слідчий суддя вважає вірним застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який суттєво не позначиться на інтересах власників такого майна та інтересах інших осіб, із встановленням заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним вище майном, з метою забезпечення можливості органу досудового розслідування провести необхідний комплекс розшукових, слідчих та процесуальних дій та з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 175, 370 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000310, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 21.06.2024 під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме на:

- оригінал акту прийому-передачі документів ТОВ «Ліколенд»;

- мобільний телефон марки «iPhone 14 Pro», в якому встановлена сім-картка з номером оператора мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 ,

із встановленням заборони відчуження, розпорядження та користування усім вище перерахованим майном.

Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_7