ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/7319/23 Провадження 1-кп/636/715/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2024 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх представника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві клопотання представника потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 , про арешт майна обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286-1 КК України, -

встановив:

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Представник потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 надав письмове клопотання з метою забезпечення цивільного позову ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про накладення арешту і заборони відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_4 .

В судовому засіданні представник потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 , та потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , клопотання підтримали просили задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 підтримав, просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання.

Суд вислухав сторони кримінального провадження, дослідив матеріали кримінального провадження та клопотання представника потерпілої, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 61 КПК України визначено, що цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична чи юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною 1 ст. 171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Частиною 11 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Судом встановлено, що представник потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 заявив цивільні позови (в подальшому уточнені), в яких просить стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 50375,16 гривень, моральну шкоду в сумі 500000,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 гривень, а також стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 129337,10 гривень, моральну шкоду в сумі 500000,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 гривень.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання про забезпечення позову та накладення арешту на майно обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 131, 170, 369-372 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно обвинуваченого задовольнити.

Накласти арешт і заборонити відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Суддя