Справа № 645/4467/24
Провадження № 1-кс/645/1108/24
УХВАЛА

Іменем України

31 липня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м.Харкові клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000474 від 27.03.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, у кримінальному провадженні № 0000474 від 27.03.2024, які містять відомості, що становлять банківську таємницю та перебувають у володінні Акціонерного товариства комерційний банк « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), код ЄДРПОУ НОМЕР_1 юридична адреса АДРЕСА_1 , адреса для кореспонденції: АДРЕСА_2 по банківській картці № НОМЕР_2 за період часу з 19.02.2022 по дату виготовлення ухвали.

Клопотання обґрунтовано тим, що 27.03.2024 надійшла ухвала Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.03.2024 з приводу внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 11.03.2024, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України про те що, 19.02.2022 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено усний договір оренди майна, а саме: автомобіль Ford Focus, д.н. НОМЕР_3 строком на один рік. Після закінчення строку вказаного договору, ОСОБА_6 автомобіль законній власниці не передав. (ІТС ІПНП № 3947 від 27.03.2024)

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 надала показання про те, що до початку повномасштабного вторгнення проживала разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 .

Наразі вона змушена проживати в АДРЕСА_4 . Проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Її матір ОСОБА_5 на даний час проживає за межами країни, а саме: Німеччина, м. Мюнхен.

29 травня 2021 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 придбала автомобіль марки «Ford», моделі «Focus», 2007 року виписку, зеленого кольору, об`єм двигуна 1596, реєстраційний номер: НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN) - НОМЕР_4 , що підтверджує свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Приблизно на початок 2022 року ОСОБА_7 зі своєю матір`ю вирішили здати в оренду вищевказаний транспортний засіб з метою отримання прибутку та виклали оголошення на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Приблизно на початок лютого з ОСОБА_7 зв`язався чоловік по мобільному зв`язку, який представився як ОСОБА_9 та повідомив, що його зацікавив даний транспортний засіб та він бажає на нього подивитися.

У цей же день, у ранковий час доби чоловік на ім`я ОСОБА_9 приїхав разом зі своїм батьком на ім`я ОСОБА_10 . ОСОБА_9 повідомив, що автомобіль йому потрібен для заробітку в таксі. Він разом з батьком оглянув авто та погодився на укладання оренди. Умови оренди зі сторони орендодавців: виплата грошових коштів у розмірі 3500 грн у тиждень, укладання письмового договору та обережна експлуатація транспортного засобу. Термін договору не обговорювався.

19.02.2022 року чоловік на ім`я ОСОБА_9 приїхав зі своїм батьком на ім`я ОСОБА_10 за місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .. Чоловік на ім`я ОСОБА_9 написав договір, про передачу автомобіля марки «Ford», моделі «Focus», 2007 року випуску, зеленого кольору, об`єм двигуна 1596, реєстраційний номер: НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN) - НОМЕР_4 , що підтверджує свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. В договорі оренди ОСОБА_7 зазначила себе у зв`язку з тим, що її мати літнього віку та у неї не було можливості займатись цією справою, вона тільки була присутня при укладанні договору та передачі авто. Термін укладання оренди в договорі вони не зазначали. ОСОБА_7 з чоловіком на ім`я ОСОБА_9 усно домовились, що хай термін буду складати один рік. При складанні договору, ОСОБА_7 зробила фото свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, його паспортних даних та дізналась прізвище чоловіка: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстрацію та фактичне місце проживання. Його дані остання зазначила в заяві. Після чого ОСОБА_7 передала автомобіль в оренду, а також ключи та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Скиба ОСОБА_9 передав ОСОБА_7 кошти за перший та останній тиждень оренди.

24.02.2022 року ОСОБА_7 зателефонувала на мобільний номер телефону НОМЕР_5 ОСОБА_6 та повідомила, щоб він повернув автомобіль. На це він відповів, що він і далі буде їм користуватись та протягом місяця платив кошти за оренду.

Протягом місяця ОСОБА_7 зі ОСОБА_6 підтримували зв`язок.

В ході телефонних розмов ОСОБА_6 повідомив, що у квітні переїде у АДРЕСА_5 , знайде собі роботу та буде далі платити кошти за оренду. ОСОБА_7 погодилась.

Але починаючи з квітня грошові кошти за оренду транспортного засобу перестали надходити у тому розмірі,в якому була домовленість зі ОСОБА_6 .. Іноді він міг перевести грошові кошти у розмірі 3-5 тисяч грн. на місяць. Але це відбувалось не кожного місяця протягом 2022 та 2023 року. У весь цей період він запевняв ОСОБА_7 , що транспортним засобом він не користується. На прохання повернути авто він ухилявся. ОСОБА_7 хотіла приїхати за транспортним засобом та забрати його у ОСОБА_6 , але він не повідомляв більш детальну адресу.

ОСОБА_7 багато разів зв`язувалась з його батьком та його дружиною ОСОБА_11 (моб. тел. НОМЕР_6 ) та просила повідомити, де перебуває ОСОБА_12 , просила, щоб останній повернув транспортний засіб. Вони відмовлялись повертати авто та обіцяли заплатити кошти, але гроші все рідше та рідше заходили на банківській рахунок. Останній раз ОСОБА_6 перевів ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 9800 грн. у 28.01.2024 року на банківську картку її батька АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_7 .

Після лютого 2024 року грошові кошти не надходили, зв`язок не підтримували.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 перебуває за межами країни.

Таким чином, з метою встановлення всіх обставин, що мають істотне значення для повного, всебічного, об`єктивного розслідування кримінального провадження, для встановлення осіб причетних до вчинення злочину, виникла необхідність у здійсненні тимчасового доступу до інформації про рух грошових коштів, коду ЄДР платника та одержувача, призначення платежів та сальдо на паперових та електронних носіях із зазначенням дати, часу, номера платіжного документу, найменування операцій і повних відомостей про контрагента по банківській картці № НОМЕР_7 відкритій у Акціонерному товаристві комерційний банк « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за період часу з 19.02.2022 по дату виготовлення ухвали, у тому числі до персональних даних (П.І.Б., дату народження, місце проживання і інші анкетні дані особи) власника зазначеної банківської картки. Оскільки вказана інформація становить банківську таємницю іншим чином, окрім ухвали слідчого судді, її отримати неможливо.

Представник банківської установи у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду клопотання банківську установу було повідомлено, причини неявки суду не відомі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, через канцелярію подав суду заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.

Підстав для визнання явки слідчого обов`язковою слідчий суддя не вбачає.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Положеннями ч. 6 ст. 163 КПК України визначено, що слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до п. 5 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити банківську таємницю.

Відповідно до положень ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 62 вказаного Закону інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів.

За змістом ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді, суду докази обставин, на які вони посилаються.

Обґрунтовуючи доводи клопотання суду надано: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до якого 27.03.2024 за № 0000474 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КК України; копію протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 12.04.2024, в якому остання повідомила про обставини, викладені вище.

При цьому, долучені до матеріалів клопотання роздруківки скріншотів з банківського додатку, не містить повної інформації про номер банківської картки та рух грошових коштів по відповідному рахунку як відправника так і отримувача коштів, відсутні відомості про те, що картка емітована саме в АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а не в іншій банківській установі.

Окрім того, роздруківки скріншотів з банківського додатку виконані таким чином, що суд позбавлений можливості встановити відомості банківської операції, про яку іде мова у клопотанні, зокрема дату операції, призначення платежу та його отримувача, суму переказу тощо.

Інших доказів в обґрунтування клопотання слідчого суду не надано.

Слідчий суддя вважає, що одного протоколу допиту свідка для надання тимчасового доступу до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, недостатньо для задоволення клопотання слідчого.

Доказів того, що слідчим вичерпано можливість отримати інформацію по номеру банківської картки, яка перебуває у батька свідка, та може бути використана для встановлення обставин у кримінальному провадженні, шляхом реалізації стороною обвинувачення своїх процесуальних повноважень, передбачених статтями 40, 93 КПК України матеріали клопотання не містять.

Верховний суд у постанові від 05 лютого 2019 року по справі № 754/12820/15-к зазначив, що з метою оцінки доказів суд, який встановлює факти, наділений повноваженнями досліджувати усі обставини, які можуть вплинути на його висновок про допустимість доказів, у тому числі і обґрунтованість ухвал слідчого судді, постановлених під час досудового розслідування (п. 41 постанови).

Таким чином, якщо ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів буде ґрунтуватись на недопустимих доказах, то це в подальшому, під час розгляду справи судом по суті, призведе до визнання недопустимими доказів, отриманих на підставі такої ухвали.

Суд приходить до висновку, що слідчим у супереч положенням ст.ст. 2, 7 ч. 3 ст. 132; п. 5 ч. 2 ст. 160; п. 2 ч. 5, ч. 6 ст. 163 КПК України, не наведено суду достатніх доводів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, відношення яких до кримінального провадження № 0000474 від 27.03.2024 не доведено.

Слід зазначити, що діючими нормами кримінального процесуального законодавства не заборонено слідчому/прокурору, після усунення недоліків клопотання, у задоволенні якого судом було відмовлено, повторно звернутися до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Керуючись ст. ст. 107, 162 - 165, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000474 від 27.03.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1