У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2024 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України, -

Встановив:

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 . Зазначила, що ризики, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу продовжують існувати. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, які він вчинив в період іспитового строку, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, та враховуючи суворість покарання може переховуватись від суду. Крім цього існує ризик вчинення іншого правопорушення обвинуваченим, оскільки раніше ОСОБА_4 був судимий, однак на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти кримінальні правопорушення в період іспитового строку.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти клопотання прокурора та прохав пом`якшити йому запобіжний захід, оскільки в нього погіршився стан здоров`я і відсутнє належне лікування.

Захисник, адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні зазначила, що ризики зменшилися, більшість свідків допитані і малина в. не має наміру переховуватися від суду. Прохала пом`якшити запобіжний захід.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, доходить наступного висновку.

Згідно п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 травня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 26 липня 2024 року.

Суд вважає, що відносно обвинуваченого слід продовжити строк тримання під вартою, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочинів, які є умисними та тяжкими. Вказані кримінальні правопорушення були вчинені ним в період іспитового строку.

Наявні достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені та враховані при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На даний час будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

У рішенні ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» нагадує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її тримання під вартою.

Водночас суд враховує, що ні тяжкість обвинувачення, ні серйозність покарання не є доказом наявності цих ризиків, на що неодноразово вказує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях («Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини» тощо).

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора і продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із залишенням раніше визначеного розміру застави тридцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 грн. та обов`язків, покладених на ОСОБА_4 в разі її внесення, відповідно до ухвали Кобеляцького районного суду від 15.02.2024 року.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 205, 331, 372 КПК України,

Постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 23 вересня 2024 року.

Залишити раніше визначений розмір застави - тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн та обов`язки, покладені на ОСОБА_4 в разі її внесення, відповідно до ухвали Кобеляцького районного суду від 15.02.2024 року.

Вручити копію цієї ухвали обвинуваченому ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст складено 26.07.2024.

Суддя