Справа № 331/5728/24
Провадження № 1-кп/331/658/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 від 03.09.2024 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Верби Херсонської області, який має середню-технічну освіту, одруженого, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, перебуваю чого на посаді стрільця-помічника гранатометника 2 штурмового відділення 2 штурмового взводу 10 штурмової роти 4 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом доведеним.

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем стрільцем-помічником гранатометника військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на використання завідомо підробленого документу посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи, що пред`явлення цього документу не наділяє його правом керування автотранспортом категорії «В», 02 вересня 2024 року о 17 годині 07 хвилин рухаючись на автомобілі «DAEWOO SENS» в кузові сірого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_3 по АДРЕСА_3 , за порушення Правил дорожнього руху України був зупинений працівниками поліції, під час перевірки документів ОСОБА_4 пред`явив працівнику поліції завідомо підроблений документ посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , яке не відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України, тим самим ОСОБА_4 використав завідомо підроблений документ.

ІІ. Позиція сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала у повному обсязі, надав пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Пояснив, що перебував на лікуванні у госпіталі у м. Харків і у соціальній мережі випадково натрапив на оголошення про виготовлення водійського посвідчення. Зв`язався із використанням месенджерів із авторами оголошення, направив їм знімок свого фото та підпису, та через декілька тижнів у відділенні «Нової Пошти» отримав посвідчення водія із своїм фото.

Перебуваючи у м. Запоріжжя 02 вересня 2024 року у районі площі Пушкіна у м. Запоріжжі, його зупинили співробітники патрульної поліції за порушення правил дорожнього руху. На вимогу поліцейських ОСОБА_4 надав їм посвідчення водія. Після перевірки посвідчення, співробітники поліції виявили, що воно містить ознаки підробки.

Розкаявся, просив призначити йому покарання у вигляді штрафу.

Захисник у судовому засіданні не заперечувала винуватості підзахисного, підтвердила, що визнання винуватості було добровільним, просила призначити покарання у вигляді штрафу.

ІІІ. Дослідженні докази.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом із клопотанням про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні та із усіма матеріалами дізнання. Матеріали дізнання досліджувалися судом після їх надходження у провадження суду.

Судом у судовому засіданні оголошений перелік письмових доказів, що знаходяться у матеріалах провадження, заперечень щодо допустимості та належності цих доказів, або заперечень, щодо обставин, встановлених під час досудового розслідування від сторони захисту та сторони обвинувачення не надходило.

У судовому засіданні прокурором зазначив, що місцем вчинення кримінального правопорушення є АДРЕСА_3 , що підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема протоколом огляд у місця події від 02.09.2024. Сторона захисту заперечень щодо місця вчинення кримінального правопорушення не надала. Обвинувачений у своїх поясненнях підтвердив твердження прокурора про місце вчинення правопорушення.

На підставі положень ч. 3 ст.349, 381, 382 КПК України, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думки обвинуваченого, який повідомив, що бажає закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, думки прокурора, захисника, докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не досліджувалися у судовому засіданні.

Судом роз`яснено обвинуваченому обмеження у праві на апеляційне оскарження вироку суду посилаючись на невизнання обставин, які не оспорювалися під час розгляду справи. Обвинувачений також підтвердив, що йому зрозуміло, що він обвинувачується у використанні завідомо підробленого документу, також підтвердив, що повністю розуміє наслідки своїх дій, повного визнання вини та відмови від дослідження усіх доказів по справі.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, оголосивши додані до обвинувального акту матеріали дізнання, дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

ІV. Кваліфікація дій обвинуваченої за законом України про кримінальну відповідальність

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа;

Вказана дія згідно положень ст. 12 КК України є проступком.

V. Призначення покарання.

При призначенні покарання, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який на обліках у лікаря нарколога не перебуває, на психіатричному обліку не перебуває. ОСОБА_4 має місце проживання та реєстрації, одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, є особою раніше не судимою. Також суд враховує нагороди обвинуваченого за участь у відсічі збройної агресії РФ проти України.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставини, - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 у обвинувальному акті не зазначені і під час розгляду кримінального провадження судом не встановлені.

Санкцією ст. 358 КК України передбачений широкий перелік покарань, які можуть бути призначені судом. З огляду на характеристики обвинуваченого та обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що покарання у вигляді обмеження волі буде занадто суворим. Отже суд приходить до висновку, що саме покарання у вигляді штрафу зможе сприяти досягненню мети покарання.

Вирішуючи питання щодо розміру штрафу, суд враховує пояснення, надані сторонами кримінального провадження у судових дебатах.

Об`єктом кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 358 КК України установлений законодавством порядок обігу і використання офіційних та деяких приватних документів, який забезпечує нормальну діяльність підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, а також права і законні інтереси громадян, порядок документального посвідчення фактів, які мають юридичне значення.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст. 50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є призначення йому покарання в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України - у вигляді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню була проведена судово-технічну експертизу, висновок №СЕ-19/108-24/16973-ДД від 05.09.2024 року, вартість якої складає 3029 грн. 12 коп., то процесуальні витрати в силу ст. 124 КПК України в сумі 3029 грн. 12 коп. на залучення експерта, підлягають стягненню із обвинуваченої ОСОБА_4 ..

З цих підстав,

Керуючись ст.ст.368,370,374КПК України,суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Речові докази:

-Посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із первинною упаковкою, поміщений до сейф-пакету Експертної служби МВС №5618123- переданий на відповідальне зберігання до Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області - знищити.

-DVD-R диск із відеозаписом огляду місця події від 02.09.2024 залишити в матеріалах кримінального провадження №0000309.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1