Провадження № 1-кс/161/4764/24
У Х В А Л А

П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 24 вересня 2024 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116 від 06.09.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України,

В С Т А Н О В И В

23.09.2024 старший слідчий в ОВС СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_3 за погодженням із начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Волинської обласної прокуратури ОСОБА_5 звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про арешт майна, яке було вилучене 18.09.2024, в ході проведення обшуку у житлі, за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (клопотання надіслане поштою згідно відтиску на конверті 19.09.2024).

У поданому клопотанні слідчий вважає, що вилучене майно зберегло на собі сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів необхідно вжити заходів до його збереження, шляхом накладення на нього арешту.

Слідчий у судовому засіданні подане клопотання підтримала, навела доводи, що у ньому зазначені, просила його задовольнити.

Власник майна не заперечив щодо задоволення клопотання.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що СВ УСБУ у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000116 від 06.09.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

18.09.2024 на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.09.2024, проведено обшук у житлі, за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон, який постановою старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_3 від 18.09.2024 визнано речовим доказом.

Разом з тим, слідчий суддя встановив, що наданими до клопотання доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст.131 КПК України.

Відсутні підстави вважати, що майно вилучено з порушенням процесуальних норм.

Таким чином, слідчим доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим у клопотанні доведено, що існують достатні підстави вважати, що майно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України, обмеження права власності на це майно є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 130, 132, 167, 170, 174, 175, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку від 18.09.2024, а саме на: мобільний телефон марки «Realme 7 Pro» імеі: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 з сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Заборонити відчуження, розпорядження та користування майном, на яке накладено арешт.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя