Справа № 180/667/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

в судовому засіданні з розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Марганецького міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України.

13.11.2024 року до суду надійшло клопотання, в якому прокурор ОСОБА_3 просила продовжити ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, посилаючись на те, що існують ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків, а також, ризик вчинення нових кримінальних правопорушень. Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, прокурор вважає неможливим.

В судовому засіданні прокурор просила продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою з підстав, викладених у клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти продовження йому тримання під вартою і просив змінити тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 підтримав думку свого підзахисного. Також зазначив, що прокурором не доведено наявність ризиків, про які йдеться в клопотанні.

Заслухавши думки сторін, суд приходить до такого.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Судом встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 обрано та строк його дії неодноразово продовжувався у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення відповідальності за інкриміновані йому злочини, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, аналогічні тим, в яких обвинувачується. Ухвалою суду від 04.10.2024 року тримання під вартою продовжено на 60 днів з тих же самих підстав. Строк тримання під вартою завершується 02.12.2024 року.

На даний час суду не надано доказів того, що ризики, які існували під час обрання та продовження запобіжного заходу, зменшились або відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 був неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, у тому числі тяжкого злочину, не має постійних легальних джерел доходу.

Отже, існує високий ризик продовження ОСОБА_4 злочинної діяльності.

Також, існує ризик ухилення обвинуваченого від суду, оскільки, у разі визнання його вини, йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Крім того, ОСОБА_4 не визнав своєї вини в інкримінованих йому за ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України злочинах, тому існує ризик незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладені обставини, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. З тих же обставин суд вважає, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст.176, 177, 180, 183, 331, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , 26 жовтня 1990 року народження, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 26 січня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1