Провадження № 1-кс/686/7100/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 погодженого з прокурором про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громодянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом, заступника командира групи 1 роти 1 загону спеціального призначення військової частини польова пошта НОМЕР_1 , молодшого сержанта, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні №0000037,

ВСТАНОВИВ:

27.08.2024 року старший слідчий в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_6 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.408 КК України.

В обґрунтування даного клопотання слідчим зазначено, що 04 вересня 2014 року ОСОБА_5 призваний до лав ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час призову по мобілізації на особливий період.

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 04.09.2014 року № 127 молодший сержант ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу вказаної військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду телефоніста відділення управління 1 загону спеціального призначення військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) у військовому званні «молодший сержант».

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Згідно до положень ч. 1 п. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату.

Відтак, з моменту відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату, тобто з 04.09.2015 року ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця Збройних Сил України.

Надалі наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 26.08.2015 року №181 молодшого сержанта ОСОБА_5 у добровільному порядку переведено на військову службу за контрактом, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду заступника командира 1 групи 1 роти спеціального призначення 1 загону спеціального призначення військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) у військовому званні «молодший сержант».

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за контрактом молодший сержант ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указами Президента України від 1 березня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України» від 2 березня 2014 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України та «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року Збройні Сили України приведені у повну бойову готовність, а в державі оголошено часткову мобілізацію.

Вимоги ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.

129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язують забезпечувати у військовій частині постійну бойову готовність, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконувати службові обов`язки, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Разом з цим, молодший сержант ОСОБА_5 у порушення вимог вищевказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, з метою назавжди ухилитися від несення обов`язків військової служби, став на шлях злочинної діяльності з наступних обставин.

29 лютого 2016 року молодшого сержанта ОСОБА_5 відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 29.02.2016 року №44, направлено на лікування у Національний військово-медичний клінічний центр « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований у м. Києві.

Надалі, відповідно до повідомлення начальника Національного військово-медичного клінічного центру « ІНФОРМАЦІЯ_3 » молодший сержант ОСОБА_5 в період з 01.03.2016 року по 10.03.2016 року знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні кардіоревматології.

У подальшому 10.03.2016 року молодший сержант ОСОБА_5 виписаний з ІНФОРМАЦІЯ_4 за порушення госпітального режиму та на наступний день після виписки, тобто 11.03.2016 зобов`язаний був прибути до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та приступити до виконання своїх службових обов`язків.

Однак, молодший сержант ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний намір з лікувального закладу 11.03.2016 року о 8 год. 00 хв. на ранкове шикування для несення обов`язків військової служби (в умовах особливого періоду) до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) не з`явився та по теперішній час до місця служби так і не повернувся, припинивши тим самим, виконувати свої конституційні обов`язки щодо захисту територіальної цілісності та недоторканості України.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що молодший сержант

ОСОБА_5 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії

НОМЕР_2 , та те, що він 05 березня 2016 року о 08 год. 35 хв., перебуваючи на лікуванні у Головному військовому клінічному госпіталі (м. Київ), авіаційним транспортом, а саме рейсом №231 з пункту пропуску «Бориспіль D » здійснив переліт в напрямку «КИЇВ НЬЮ-ЙОРК» через державний кордон України та перетнув державний кордон України і станом на сьогоднішній день на територію України не повернувся, чим припинив виконання свого конституційного та військового обов`язку щодо здійснення захисту суверенітету і територіальної цілісності України.

Таким чином, заступник командира 1 групи 1 роти спеціального призначення 1 загону спеціального призначення військової частини польова пошта НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за контрактом, призваним під час мобілізації на особливий період, у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127-130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою назавжди ухилитися від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків з лікувального закладу Національний військово-медичний клінічний центр « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований у м. Києві, після виписки 11 березня 2016 року о 8 год. 00 хв. на ранкове шикування для несення обов`язків військової служби (в умовах особливого періоду) до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) не з`явився та з метою назавжди ухилитися від військової служби перетнув державний кордон України та виїхав до АДРЕСА_3 (США), припинивши тим самим, виконувати свої конституційні обов`язки щодо захисту територіальної цілісності та недоторканості України, чим вчинив дезертирство - нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) з лікувального закладу на службу з метою ухилитись від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 408 КК України.

Дане кримінальне правопорушення 01.04.2016 року зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000037, правова кваліфікація правопорушення ч.3 ст.408 КК України.

06 травня 2016 року військовою прокуратурою Хмельницького гарнізону ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 408 ч. 3 КК України .

Обставинами, що дають підстави підозрювати молодшого сержанта ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення є матеріали службового розслідування з приводу нез`явлення ОСОБА_5 з лікувального закладу до місця несення служби, покази свідка: ОСОБА_7 , який підтвердив, що молодший сержант ОСОБА_5 був відсутній на військовій службі без поважних причин, довідкою Головного центру обробки спеціальної інформації від 29.04.2016 та іншими матеріалами кримінального провадження, які були зібрані під час здійснення досудового розслідування.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі, а саме запобігання спробам:

1. Переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

2. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

3. Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

4. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, підозрюваний, залишаючись на волі, має можливість вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він підозрюються.

На даний час необхідності покладення на підозрюваного конкретних обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, не має.

За місцем реєстрації військовослужбовця ОСОБА_5 не виявлено.

З врахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 (п`яти) до 10 (десяти) років, продовжує злочинну діяльність, уникаючи притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органів досудового розслідування та суду, тому слід прийти до висновку про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 може призвести до його подальшого переховування від органів слідства та суду, скоєння іншого кримінального правопорушення, та те, що останній продовжує вчиняти кримінальне правопорушення.

06 травня 2016 року слідчим військової прокуратури Хмельницького гарнізону ОСОБА_8 підозрюваного ОСОБА_5 було оголошено в розшук .

При цьому, ОСОБА_5 продовжує вчиняти інкримінований йому злочин та переховується від органів досудового розслідування та суду, що унеможливлює його участь в розгляді слідчим суддею клопотання про обрання останньому запобіжного заходу, через що його необхідно затримати та доставити до суду.

Розшукові заходи, які здійснювались військовослужбовцями військової частини польова пошта НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_5 результатів не дали, молодший сержант ОСОБА_5 на телефонні дзвінки не відповідає, за місцем постійного проживання відсутній.

У період з 10 березня 2016 року по сьогоднішній день молодший сержант ОСОБА_5 , до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 не з`явився, обов`язків військової служби не виконує, за місцем проживання відсутній.

Обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 може призвести до його подальшого переховування від органів слідства та суду, та скоєння іншого кримінального правопорушення з огляду на що, тримання ОСОБА_5 під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час досудового слідства та судового розгляду справи.

Слідчий у клопотанні просить надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

Із змісту ст.ст.189, 190 КПК України випливає, що прокурор під час розгляду клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу зобов`язаний довести, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, перебуває у розшуку, тому вбачається наявність сукупності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що останній буде продовжувати переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню, продовжувати вчинення кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в зв`язку чим клопотання слідчого, яке є обґрунтованим, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.188, 189, 190 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала діє по 27 серпня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя