Дата документу 18.07.2024Справа № 554/6626/24
Провадження № 1-кс/554/7500/2024
У Х В А Л А

18 липня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0001071 від 24 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

Власник майна ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить передати йому на відповідальне зберігання з правом користування транспортний засіб РУТА 23, д. н. з. НОМЕР_1 , обґрунтовуючи вимоги клопотання тим, що такий є необхідним йому для роботи і є єдиним джерелом заробітку.

Розгляд клопотання ОСОБА_3 просив проводити без його участі.

Слідчий відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд цього клопотання без його участі, в якій проти його задоволення заперечував, вказавши, що на даний час матеріали кримінального провадження № 0001071 від 24 червня 2024 року перебувають в Полтавському НДЕКЦ МВС України на виконанні судової автотехнічної експертизи.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, на підставі положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання й долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування та повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження і вимогою захисту основних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно положень ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001071 від 24 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за фактом того, що 23 червня 2024 року, близько 11 год 35 хв, водій автобуса РУТА 23, д. н. з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , рухаючись по вул. Європейська у м. Полтава з боку вул. Київське Шосе в напрямку вул. Раїси Кириченко в середній смузі для руху, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину в межах регульованого пішохідного переходу із права на ліво по напрямку руху автобуса. В результаті ДТП пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани лобної ділянки справа, закритого перелому правої променевої кістки в тиловому місці зі зміщенням уламків та доставлена в КП «1-а міська клінічна лікарня ПМР».

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26 червня 2024 року накладено арешт на автобус РУТА 23, д. н. з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Як вбачається із змісту ухвали слідчого судді, метою накладення арешту на вказаний транспортний засіб у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України було забезпечення його збереження як речового доказу в кримінальному провадженні, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, зокрема може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення та містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За змістом цієї ухвали суду, такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, був застосуваний щодо названого автомобіля також для забезпечення можливості проведення з ним необхідних органу досудового розслідування слідчих дій та експертних досліджень.

При цьому слідчим суддею було враховано принципи розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, а також існування ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 170 КПК України, наявність яких слідчим у поданому ним клопотанні про арешт майна була доведена.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак такий строк має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до ч. ч. 1 і 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, спірний транспортний засіб РУТА 23, д. н. з. НОМЕР_1 , про передання якого йому на відповідальне зберігання і в користування просить заявник, є речовим доказом в кримінальному провадженні, зберігає на собі сліди кримінального правопорушення, зважаючи на те, що по матеріалах кримінального провадження експертами Полтавського НДЕКЦ МВС України виконується необхідна органу досудового розслідування судова автотехнічна експертиза, в зв`язку з чим для виконання завдань кримінального провадження є необхідність в тому, щоб відповідний автомобіль на період її проведення залишався в незмінному стані, слідчий суддя приходить до висновку, що наразі потреба в застосуванні щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не відпала, а тому в цій частині в задоволенні клопотання заявника про часткове зняття арешту майна слід відмовити за його передчасністю.

Між тим, слідчий суддя вважає, що власником майна згідно вимог статті 174 КПК України доведено, що після проведення необхідної експертизи в подальшому арешті спірного транспортного засобу в частині заборони користування ним мине потреба, в той час як протилежного органом досудового розслідування не зазначено.

За наведених обставин, слідчий суддя не вбачає перешкод для передання на відповідальне зберігання та в користування ОСОБА_3 належного йому транспортного засобу РУТА 23, д. н. з. НОМЕР_1 , після проведення названої судової автотехнічної експертизи.

При цьому слідчий суддя враховує, що за вчинення незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт, передбачена кримінальна відповідальність за ст. 388 КК України, про що вважає за необхідне попередити власника цього майна.

На підставі викладеного, ініційоване заявником клопотання підлягає частковому задоволенню, а транспортний засіб РУТА 23, д. н. з. НОМЕР_1 , після проведення судової автотехнічної експертизи - поверненню ОСОБА_3 , як його власнику, на відповідальне зберігання з правом користування, без права його відчуження та розпорядження ним.

Керуючись ст. ст. 174 і 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0001071 від 24 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - задовольнити частково.

Після проведення судової автотехнічної експертизи транспортний засіб РУТА 23, д. н. з. НОМЕР_1 , передати на відповідальне зберігання з правом користування власнику ОСОБА_3 .

Попередити власника транспортного засобу ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7