Справа № 496/3646/24
Провадження № 1-кс/496/1814/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000366 від 25.05.2024 року, за ознаками ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулась до суду з клопотанням про арешт майна, яке мотивує тим, що 25.05.2024 року до ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_6 , законного представника ТОВ "Терра - Панем" про те, що 22.05.2024 року, невстановлені особи шахрайським шляхом, під приводом здійснення перевезення насіння сої у кількості 176 тон, не виконали своє зобов`язання, тим самим заволоділи товаром чим завдали матеріальний збиток у великих розмірах ТОВ «Терра- Панем». 21.06.2024 р. надійшов рапорт слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , що в ході проведення досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000366 від 25.05.2024 р. за ознаками ч. 5 ст. 190 КК України, встановлено, що невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою надання своїм злочинним діям нібито законного характеру, достовірно знаючи про незаконність набуття права власності на зернову культуру «Сою» загальною вагою 176 170 кг., вирішили розпорядитися вказаним майном шляхом його відчуження (вчинення правочину). В подальшому діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, ввівши в оману інших осіб, видаючи раніше привласнений шляхом шахрайства культурний продукт «Сою» за власність, продали.

В ході проведення пред`явлення для впізнання особи за фотознімками ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_8 як чоловіка на ім`я ОСОБА_9 , а також впізнав ОСОБА_10 як чоловіка який знаходився за кермом автомобіля «Skoda Superb» з реєстраційним знаком НОМЕР_1 .

Окрім цього, в ході проведення пред`явлення для впізнання особи за фотознімками ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_8 як чоловіка на ім`я ОСОБА_9 , а також впізнав ОСОБА_10 як чоловіка на ім`я ОСОБА_12 , який був разом з ОСОБА_13 24.05.2024 р. при продажі сої та повинен був 27.05.2024 привезти ТТН.

Під час проведення розшукових заходів з метою встановлення осіб, які можуть бути причетними до скоєння даного кримінального правопорушення встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Олександрія Кіровоградської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Має у власності автомобіль марки «Skoda Superb» з реєстраційним знаком НОМЕР_1 Використовує мобільний термінал з абонентським номером НОМЕР_2 .

18.07.2024 року на підставі ухвали Біляївського районного суду Одеської області №1-кс/496/1615/24 за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було проведено обшук. В ході якого було виявлено та вилучено наступні речі:

1. Мобільний телефон «Samsung» чорного кольору кольору імеі НОМЕР_3

19.07.2024 року слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами вище вказаних предметів. Тому, з метою збереження речового доказу просить накласти арешт.

Прохальна частина клопотання містить вимогу про розгляд справи за відсутності слідчого та прокурора.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти арешту майна, оскільки телефон не належить ОСОБА_10 , і за цей період часу, вже можна було здобути інформацію з вказаного телефона.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення представника власника майна, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно клопотання, вище вказаний телефон було виявлено та вилучено за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_10 .

Слід зазначити, що у будь-якому разі на даному етапі, слідчий суддя не розглядає питання належності доказів, і при вирішенні питання про накладення арешту на майно, керується завданнями кримінального провадження, метою та цілями такого обтяження.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Від так, для забезпечення мети та цілям такого обтяження, як арешт майна, яке є речовим доказом, а саме встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні з метою схоронності виявлених та вилучених в ході обшуку речей, документів та іншого майна, що має значення по даному кримінальному провадженню, виявлення, фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відносяться до обставин, що піддягають доказуванню по кримінальному провадженню, єдиним правильним рішенням буде накласти арешт.

Згідно ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, враховуючи ту обставину, що тимчасово вилучений мобільний телефон, мають бути оглянутими слідчими та спеціалістами, для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, передачі, відчуження, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати заборону відчуження, користування та розпорядження.

Крім того, вказаний захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження, користування на майно у кримінальному проваджені №0000366, яке вилучено 18.07.2024 року на підставі ухвали Біляївського районного суду Одеської області №1-кс/496/1615/24 за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- Мобільний телефон «Samsung» чорного кольору імеі НОМЕР_3.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 26 липня 2024 року о 15:00 годинні.

Слідчий суддя ОСОБА_1