Єдиний унікальний номер справи 185/9112/24
Провадження № 1-кп/185/1084/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001277 від 27 серпня 2024 року, з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дунаївка Приазовського району Запорізької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, утриманців не має, є фізичною особою підприємцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

26 серпня 2024 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в лісі, що розташований неподалік місця мешкання останнього, а саме за адресою: АДРЕСА_1 в невстановлений органом досудового розслідування спосіб придбав (знайшов) короткоствольний гладкоствольний самозарядний пістолет, перероблений саморобним способом з сигнального пістолета моделі «STALKER-Mod. 914-S, номер « НОМЕР_1 », калібру 9 мм Р.А.К. виробництва Туреччини, шляхом видалення захисного елемента зі ствола, що перешкоджає стрільбі кінетичними снарядами та заглушено отвір для виходу порохових зарядів, який є вогнепальною зброєю.

Після придбання вищевказаної вогнепальної зброїв, в порушенні вимог ст. 2 Положення «Про дозвільну систему», затверджене Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, наказу МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року на підставі, якого затверджена «Інструкція про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», яка визначає в тому числі, порядок видачі дозволів на придбання, зберігання, носіння і перевезення вогнепальної зброї у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи реалізовувати свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу ОСОБА_3 переніс до місця свого мешкання, а саме до адреси: АДРЕСА_1 , короткоствольний гладкоствольний самозарядний пістолет, перероблений саморобним способом з сигнального пістолета моделі «STALKER-Mod. 914-S, номер « НОМЕР_1 », калібру 9 мм Р.А.К. виробництва Туреччини, шляхом видалення захисного елемента зі ствола, що перешкоджає стрільбі кінетичними снарядами та заглушено отвір для виходу порохових зарядів, який є вогнепальною зброєю.

Далі ОСОБА_3 , порушуючи законодавство України у сфері дії дозвільної системи, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, почав зберігати короткоствольний гладкоствольний самозарядний пістолет, перероблений саморобним способом з сигнального пістолета моделі «STALKER-Mod. 914-S, номер « НОМЕР_1 » калібру 9 мм Р.А.К. виробництва Туреччини, шляхом видалення захисного елемента зі ствола, що перешкоджає стрільбі кінетичними снарядами та заглушено отвір для виходу порохових зарядів, який є вогнепальною зброєю за адресою: АДРЕСА_1 тобто за місцем свого мешкання, при цьому маючи об`єктивну та технічну можливість проінформувати правоохоронні органи про знайдену вогнепальну зброю.

27 серпня 2024 року близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 взяв до рук короткоствольний гладкоствольний самозарядний пістолет, перероблений саморобним способом з сигнального пістолета моделі «STALKER-Mod. 914-S, номер « НОМЕР_1 » калібру 9 мм Р.А.К. виробництва Туреччини, шляхом видалення захисного елемента зі ствола, що перешкоджає стрільбі кінетичними снарядами та заглушено отвір для виходу порохових зарядів, який є вогнепальною зброєю, під час поводження з яким з необережності здійснив вистріл з вищевказаної вогнепальної зброї собі в ногу, після чого звернувся до травмпункту КНП ПЛЛ ПМР для отримання медичної допомоги, в свою чергу після надання медичної допомоги працівником медичного закладу було проінформовано правоохоронні органи про факт вогнепального поранення ОСОБА_3 .

Так, 27 серпня 2024 року в період часу з 15 години 40 хвилин по 15 годину 53 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 було проведено огляд місця події за місцем мешкання ОСОБА_3 , в ході чого

ОСОБА_3 видав працівникам поліції короткоствольний гладкоствольний самозарядний пістолет, перероблений саморобним способом з сигнального пістолета моделі «STALKER-Mod. 914-S, номер « НОМЕР_1 » калібру 9 мм Р.А.К. виробництва Туреччини, шляхом видалення захисного елемента зі ствола, що перешкоджає стрільбі кінетичними снарядами та заглушено отвір для виходу порохових зарядів, який с вогнепальною зброєю. Вищевказаний предмет ОСОБА_3 раніше придбав (знайшов) та зберігав за місцем свого мешкання без передбаченого законом дозволу.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України як зберігання та придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

30 серпня 2024 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання.

Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_3 згоден з кваліфікацією вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався визнати її у судовому засіданні.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (трьох) років, із звільненням ОСОБА_3 від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання й затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, просив затвердити зазначену угоду.

Прокурор просив затвердити угоду в підготовчому судовому засіданні.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні, в тому числі, щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 від 30 серпня 2024 року і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, із звільненням ОСОБА_3 від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обиралась.

Під час проведення досудового розслідування було проведено судово-балістичні експертизи вартістю 4543 грн. 68 коп. Зазначені витрати у відповідності вимог ст. 122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винний у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної судово-балістичної експертизи № СЕ-19/104-24/34805-БЛ від 28 серпня 2024 року у розмірі 3029 грн. 12 коп. та вартість проведеної судово-балістичної експертизи № СЕ-19/104-24/34799-БЛ від 28 серпня 2024 року у розмірі 1514 грн. 56 коп.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 серпня 2024 року укладену між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо протягом іспитового строку 1 (одного) року він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судових експертиз у розмірі 4543 (чотири тисячі п`ятсот сорок три) грн. 68 (шістдесят вісім) коп. на користь держави.

Речові докази:

-предмет схожий на пістолет із маркуванням на корпусі «Staller-mod 914-S», номер « НОМЕР_1 » made by ATAK arms ltd cal. 9 мм Р.А.К., магазин без набоїв, стріляну гільзу із маркуванням на донці YAS 9mm PAK, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 000437) знищити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, ч. 6, ч. 7 ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1