гСправа № 187/1514/24 Провадження №1-кп/0187/118/24
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року селище Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000282 від 19.07.2024 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 в картотеці як засуджений за не тяжкі злочини, не служив, раніше судимого:

28.02.2024 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України, до штрафу в розміру однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 17 000 гривень, на користь держави, штраф сплачено,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Баглійського районного суду м Дніпродзержинськ Дніпропетровської області від 15.02.2024 року (справа № 207/380/24), яка набрала законної сили 26.02.2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення до останнього у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Незважаючи на зазначену постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області від 15.02.2024 року, маючи реальну можливість виконувати в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення ч. 1 ст. 129 Конституції України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, ухилився від виконання вказаної постанови суду, що набрала законної сили та продовжував керувати транспортними засобами за наступних обставин.

Крім того, ОСОБА_3 не виконуючи рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, 10 квітня 2024 року, о 16 годині по Єлизаветівському шосе, м Кам`янське Дніпропетровської області керував транспортним засобом, а саме автомобілем Форд Транзіт 30.3, реєстраційний номер НОМЕР_1 будучи позбавленим права керувати транспортним засобом строком на 5 років. Правопорушення вчинив повторно протягом року. Крім того, керував вищевказаним автомобілем, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, сухість в роті, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в 1-ій міській лікарні відмовився. Відносно останнього було складено адміністративні протоколи за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які в подальшому направлено на розгляд до Дніпровського районного суду м Дніпродзержинськ Дніпропетровської області для розгляду.

Постановою Дніпровського районного суду м Дніпродзержинськ Дніпропетровської області від 02.05.2024 року (справа № 209/2720/24), яка набрала законної сили 13.05.2024 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Однак, продовжуючи умисно не виконувати постанови суду, якими його позбавлено права керування транспортними засобами, ОСОБА_3 , 17.05.2024 року о 15 годині 40 хвилин знаходячись у м. Кам`янське Дніпропетровської області знову керував транспортним засобом, а саме автомобілем «Форд Транзіт 30.3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації руху, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей), від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Відносно останнього було складено адміністративний протокол за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Після цього, 04.06.2024 року о 15 годині продовжуючи умисно не виконувати постанови якими його позбавлено права керування транспортними засобами знаходячись у м Кам`янське по проїзду Юліана Ступака, № 14, ОСОБА_3 , знову керував транспортним засобом, при цьому був позбавлений права на керування транспортними засобами. Дане правопорушення вчинене повторно протягом року. Відносно останнього було складено адміністративний протокол за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вищевказані протоколи, в подальшому направлено на розгляд до Баглійського районного суду м Дніпродзержинськ Дніпропетровської області для розгляду.

Постановою Баглійського районного суду м Дніпродзержинськ Дніпропетровської області від 13.06.2024 року (справа № 207/3297/24), яка набрала законної сили 25.06.2024 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

В подальшому 19.07.2024 року о 00 годині 10 хвилин, продовжуючи умисно не виконувати постанови суду м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, яким його позбавлено права керування транспортними засобами, ОСОБА_3 , знаходячись на автошляху Т0414, с Єлизаветівка Дніпровського району Дніпропетровської області знову керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ21099», державний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації руху, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, водій відмовився та не маючи права керування вказаним транспортним засобом, у зв`язку із чим відносно останнього було складено адміністративний протоколи за ч. 3 ст. 130 КУпАП та постанову за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Вищевказані адміністративні матеріали в подальшому направлено до Петриківського районного суду Дніпропетровської області для розгляду по суті.

Отже, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність рішень Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 лютого 2024 року та 16 червня 2024 року, якими його позбавлено права керування транспортними засобами, систематично вчиняв умисні дії, спрямовані на його невиконання, в період часу з лютого 2024 року, по липень 2024 року та рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 травня 2024 року яким його позбавлено права керування транспортними засобами, систематично вчиняв умисні дії, спрямовані на його невиконання, в період часу з травня 2024 року, по липень 2024 року.

Таким чином ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, частиною 1 статті 382 КК України, тобто умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що зазначене в обвинувальному акті в повному об`ємі відображає обставини скоєного ним злочину і жодної з них він не оспорює. Підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті повністю, а саме надав показання про те, що продовжував керувати автомобілем в той час як йому було достовірно відомо про наявність рішень Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 лютого 2024 року та 16 червня 2024 року та про рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 травня 2024 року, якими його позбавлено права керування транспортними засобами. Про вчинене жалкує та щиро кається.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За загальними положеннями призначення покарання, які зазначені в приписах частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає: щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання є рецидив злочину.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Покарання у виді штрафу, призначене за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.02.2024, виконано, штраф сплачено.

З огляду на викладене, враховуючи обставини, характер, тяжкість та суспільну небезпеку, спосіб вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують покарання і обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк.

При визначенні можливості звільнення від покарання з випробуванням, на підставі встановленої сукупності обставин, даних, які характеризують обвинуваченого, суд дійшов висновку, про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, передбачений ст. 75 КК України, та встановленням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки на думку суду, призначення такого покарання матиме належний виховний вплив на обвинуваченого та буде сприяти його виправленню, призведе до позитивних змін в його особистості та формуванню у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів слід визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368 -369, 373- 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ по справі:

- оптичний диск DVD-R із відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1