КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/4865/2024 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

Прокурора: ОСОБА_6 ,

підозрюваної: ОСОБА_7

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_11 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 з доповненнями на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 червня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 червня 2024 року клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_12 , погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , задоволено.

Застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваної ОСОБА_7 під вартою визначено в межах строку досудового розслідування, тобто до 24 серпня 2024 року включно.

Не погоджуючись з указаною ухвалою захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді змінити, визначивши альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, встановивши її розмір у межах, встановлених статтею 182 КПК України.

Уважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, при її прийнятті слідчий суддя ухилився від виконання функції судового контролю за дотриманням конституційних прав учасників кримінального провадження.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що слідчим суддею не досліджено, а прокурором не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 111-2 КК України, що могло слугувати підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Посилається на те, що законодавець наділив суд правом, а не обов`язком не визначати розмір застави у кримінальному провадженні в окремій категорії справ під час застосування запобіжного заходу під час дії воєнного стану.

Також з апеляційною скаргою на вказану ухвалу слідчого судді звернувся захисник ОСОБА_11 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та призначити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а у разі обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту - визначити розмір застави з покладенням на підозрювану обов`язків щодо дотримання належної процесуальної поведінки.

Уважає, що ухвала слідчого судді постановлена з порушенням вимог КПК України, оскільки висновки суду щодо необхідності застосування тримання під вартою не підтверджені доказами та документами, що були досліджені в ході судового розгляду, та суд невірно оцінив докази та документи, які могли істотно вплинути на його висновки.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що наявні в матеріалах справи роздруківки жодним чином не свідчать про причетність затриманої до вчинення кримінального правопорушення, оскільки жодна з електронних скриньок не належать затриманій, у листуванні електронною поштою відсутні прийняття будь-яких рішень, а лише наявне інформування, зокрема, з питань юридичної діяльності, в інших роздруківках з електронних скриньок затримана не була ні адресатом, ні отримувачем листів, роздруківка з месенджеру «Телеграм» здійснена не з телефону ОСОБА_7 , а з телефону іншої особи, в чаті месенджеру відсутній номер телефону ОСОБА_7 .

Звертає увагу суду, що на підставі рішення №2305/2022 акціонера ПрАТ «Новий Стиль» було прийнято рішення згідно пункту 7.2.4. Статуту про укладення контракту на поставку з компанією ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виключає можливість будь-якого впливу затриманої на поставки цієї компанії, оскільки відповідальність акціонера за свої рішення не може бути поставлена в провину іншим особам.

Вказує, що при відсутності будь-яких доказів зі сторони обвинувачення, що ОСОБА_7 була обізнана про обставини участі рф та приймала будь-які управлінські рішення, підозра в частині причетності ОСОБА_7 є необґрунтованою.

Уважає, що відсутність доказів про спричинену шкоду Україні та договорів, які б підтверджували факт постачання та спільний на це умисел посадових осіб ПрАТ «Новий Стиль», взагалі виключає наявність ознак складу злочину за статтею 111-2 КК України.

Посилається також на те, що жоден з наведених прокурором ризиків нічим не підтверджується, натомість підозрювана має міцні соціальні зв`язки, з 2000 року проживає в м. Харків, має офіційне місце проживання та роботи, а також соціальний статус, який унеможливлює її втечу та перешкоджання слідству.

17 липня 2024 року до суду подано доповнення до апеляційної скарги від захисника ОСОБА_7 - ОСОБА_10 , в яких останній просить задовольнити апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції.

Зазначає, що вагомість наявних у клопотанні доказів про можливу причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення не підтверджує позицію слідчого/прокурора та не є достатніми для обґрунтованої підозри.

Вказує, що стороною обвинувачення не доведено наявності в діях ОСОБА_7 мети завдати шкоду Україні, також як і не представлено жодних фактів передання матеріальних цінностей, їх кількості, вартості чи будь-яких інших даних, які модна було використати в якості доказів обсягу завданої шкоди.

Посилається на те, що жоден з ризиків в судовому рішенні не обґрунтований, а достатність підстав говорити про наявність такого ризику, жодними фактами не підтверджується.

Зауважує, що судом має бути враховано, що ОСОБА_7 з 2000 року постійно проживає в м. Харків, має постійну роботу, за місцем роботи характеризується позитивно та раніше не судима.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваної ОСОБА_7 , її захисників ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, у провадженні ГСУ СБ України перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001202 від 28 листопада 2023 року, за підозрою ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України.

Згідно змісту поданого клопотання, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництва), скоєних громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні злочину, передбаченого частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України.

26 червня 2024 року о 12 год. 39 хв. ОСОБА_7 було затримано на підставі статті 208 КПК України.

27 червня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України.

27 червня 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_12 , погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 ,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001202 від 28 листопада 2023 року за підозрою ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 червня 2024 року клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_12 , погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , задоволено.

Застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваної ОСОБА_7 під вартою визначено в межах строку досудового розслідування, тобто до 24 серпня 2024 року включно.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно частин першої, другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: розсекреченими матеріалами результатів проведених негласних слідчих (розшукових) дій; інформаціями, отриманими від оперативних підрозділів Служби безпеки України за результатами виконання доручень слідчого; протоколами оглядів; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Окрім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_7 , яка раніше не судима, працевлаштована, не заміжня, що свідчить про відсутність у неї міцних сімейних, соціальних зав`язків, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, яке може бути призначене підозрюваній у разі визнання її винною, а усвідомлення підозрюваною цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Також, слідчим суддею обґрунтовано враховано докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може знищити, приховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії, стороною обвинувачення здійснюються слідчі та процесуальні дії для встановлення всіх обставин у справі; незаконно вливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни показань або безпідставної відмови від них шляхом тиску, що буде перешкоджати здійсненню об`єктивного досудового розслідування; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність з урахуванням того факту, що на даний час вторгнення рф на територію України триває.

При цьому, беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, не встановлено.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваної, які вказують на можливість останньої вчиняти дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, у сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Доводи скаржника про наявність у підозрюваної стійких соціальних зв`язків, постійного місця проживання з 2000 року в м. Харків, роботи, а також соціального статусу, який унеможливлює її втечу та перешкоджання слідству, не є достатньою підставою для застосування щодо підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявні в матеріалах справи роздруківки жодним чином не свідчать про причетність затриманої до вчинення кримінального правопорушення, оскільки жодна з електронних скриньок не належать затриманій, у листуванні електронною поштою відсутні прийняття будь-яких рішень, а лише наявне інформування, зокрема, з питань юридичної діяльності, в інших роздруківках з електронних скриньок затримана не була ні адресатом, ні отримувачем листів, роздруківка з месенджеру «Телеграм» здійснена не з телефону ОСОБА_7 , а з телефону іншої особи, в чаті месенджеру відсутній номер телефону ОСОБА_7 , а також, що на підставі рішення №2305/2022 акціонера ПрАТ «Новий Стиль» було прийнято рішення згідно пункту 7.2.4. Статуту про укладення контракту на поставку з компанією TCC-The Chaircompany Buro Koltuk San, що виключає можливість будь-якого впливу затриманої на поставки цієї компанії, при цьому відсутність доказів про спричинену шкоду Україні та договорів, які б підтверджували факт постачання та спільний на це умисел посадових осіб ПрАТ «Новий Стиль», взагалі виключає наявність ознак складу злочину за статтею 111-2 КК України, колегія суддів не бере до уваги, оскільки такі доводи потребують детального вивчення на стадії судового провадження, а наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України.

Враховуючи те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то, з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у пункті 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту статті 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, належності та допустимості зібраних у справі доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для обрання щодо підозрюваної запобіжного заходу.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих їй дій, дані про особу підозрюваної у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.

Викладеними вище обставинами, які встановлені судом першої інстанції при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_7 , спростовуються доводи скаржника, що жоден з наведених прокурором ризиків нічим не підтверджується.

Також місцевим судом обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави з посиланням на абзац 8 частини четвертої статті 183 КПК України, згідно якої під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Скаржниками у поданих апеляційних скаргах жодним чином не обґрунтовано та не доведено наявності підстав для визначення ОСОБА_7 розміру застави з урахуванням інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_11 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 з доповненнями - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 червня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3