Справа № 464/6863/24
пр.№ 1-кс/464/1487/24
05 листопада 2024 року м.Львів
Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання про тимчасовий доступ до документів
На підставі ч.4 ст.163 КПК України суддя розглядає клопотання за відсутності представника особи, у володінні якої знаходяться документи.
Заслухавши слідчого в підтримку клопотання, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Кримінальне провадження у відповідності до положень ст.ст.22, 26 КПК України здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Отже, чинним законодавством надано дізнавачу/слідчому/прокурору право одержувати безперешкодно і безоплатно від осіб на запит необхідні у справі відомості.
У разі надходження запиту (вимоги) про витребування (надання) документів від правоохоронного органу (сторони обвинувачення) органи державної влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, службові та фізичні особи надають запитувані документи, відомості, речі та інше.
Саме такої позиції притримується Верховний Суд у постановах від 14 березня 2023 року у справі № 640/5814/21, від 13 березня 2024 року у справі № 420/1243/23 (у порядку ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Виходячи із положень ст.ст.131, 132, 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження і полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
За умовами ч.7 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч.6 ст.132 КПК України).
Верховний Суд у постанові від 31 березня 2021 року (справа № 333/1539/16-к) вказує на важливість дотримання імперативних приписів ч.4 ст.132 КПК України, за якою для оцінки потреб досудового розслідування варто враховувати можливість отримати речі й документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, без застосування заходу забезпечення кримінального провадження.
Саме слідчий повинен довести, що без такого втручання в права і свободи особи, як тимчасовий доступ, виконати завдання досудового розслідування буде неможливо.
Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 липня 2024 року у ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській обалсті надійшло колективне звернення від мешканців мікрорайону АДРЕСА_1 про те, що невстановлені особи шляхом підробки документів, незаконно приватизували дитячий дошкільний заклад № НОМЕР_1 , що за адресою АДРЕСА_2 .
У суді слідчий не зміг пояснити відношення земельних ділянок до кримінального провадження, не зміг підтвердити приналежність кадастрових номерів саме земельним ділянками, на яких знаходиться дошкільний заклад, не надав звернень до ІНФОРМАЦІЯ_3 тощо.
Підстави, зазначені у клопотанні слідчого, погодженому прокурором, є формальними та недостатньо обґрунтованими, без врахування фактичних підстав, передбачених КПК України.
Слідчий суддя не повинен у цьому конкретному випадку компенсувати недоліки роботи слідчого та прокурора, перебираючи на себе функцію органу досудового розслідування.
Приймаючи до уваги викладене вище у своїй сукупності, прокурором та слідчим не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, не встановлено доцільності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ. З урахуванням такого немає передбачених ст.ст.132,163 КПК України правових підстав для надання тимчасового доступу до зазначених у клопотанні документів, у зв`язку з чим у задоволенні такого слід відмовити.
Керуючись ст.ст.309, 369-372 КПК України,
п о с т а н о в и в :
Відмовити у клопотанні.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено 08.11.24.
Слідчий суддя ОСОБА_5