печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власників майна - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001245 від 27.07.2023,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 29.11.2023 у кримінальному провадженні №0001245 від 27.07.2023.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що вказаною ухвалою було накладено арешт на грошові кошти, розміщені на рахунках вказаних фізичних та юридичних осіб у наступних банківських установах, а саме:

- АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СХІДНО-УКРАЇНСЬКИЙ БАНК «ГРАНТ», код банку (МФО) НОМЕР_1 , код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 : фізична особа-підприємець ОСОБА_4 рахунок № НОМЕР_3 ; фізична особа-підприємець ОСОБА_5 рахунок № НОМЕР_4 ;

- АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», код банку (МФО) НОМЕР_5 , код за ЄДРПОУ НОМЕР_6 : ОСОБА_4 рахунок № НОМЕР_7 ; № НОМЕР_8 ; фізична особа-підприємець ОСОБА_5 рахунок № НОМЕР_9 ;

- АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УНІВЕРСАЛ БАНК» код банку (МФО) НОМЕР_10 , код за ЄДРПОУ НОМЕР_11 : ОСОБА_4 рахунок № НОМЕР_12 ; № НОМЕР_13 ; № НОМЕР_14 ; ОСОБА_5 рахунок № НОМЕР_15 ; № НОМЕР_16 ; № НОМЕР_17 .

Зазначає, що зазначений арешт підлягає скасуванню, виходячи з наступного:

- викладені в клопотанні прокурора та ухвалі слідчого судді обставини нібито вчинення кримінальних правопорушень є надуманими, та не підтвердженими наданими слідчому судді матеріалами в їх обгрунтування. З матеріалів вбачається наявність цивільно-правових відносин, зокрема корпоративного конфлікту між двома учасниками зазначених в клопотанні прокурора суб`єктів господарювання, кожному з яких належить на час описаних подій по 50 % їх статутного капіталу. При цьому без відповіді залишається питання, якщо дії співвласника ОСОБА_4 , який перебував за межами України та службових осіб таких суб`єктів господарювання були незаконними, то чому інший співвласник ОСОБА_6 , який перебував в Україні не завадив цьому;

- висновок слідчого судді щодо наявності в наданих матеріалах даних про достатність доказів, є передчасним, оскільки в наданих матеріалах відсутні будь які документальні підтвердження (касові ордери, касові книги, відомості, тощо) надходження та наявності на підприємствах ТОВ «Роганський м`ясокомбінат» (), ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат» (), ТОВ «М`ясокомбінат «Ірина» () та інших готівкових коштів в сумах, які зазначені прокурором у своєму клопотанні так і взагалі у будь яких сумах;

- у наданих суду матеріалах відсутні будь які дані які б підтверджували факт наявності та незаконного переміщення 17 300 000 грн. на територію Іспанії, та передачі їх ОСОБА_4 , що кваліфіковано як вчинення ним злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а ніяким чином не підтверджені свідчення іншого співвласника таких підприємств ОСОБА_6 є не об`єктивними та надуманими, враховуючи наявність на мою думку у співвласників корпоративного конфлікту інтересів;

- здійснення фінансових операцій з надання ОСОБА_4 фінансової допомоги ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат», що мало місце до 24.02.2022, фінансова допомога була надана та потім повернута, тому порушення закону не має.

- наведені прокурором обставини щодо нібито незаконного вилучення за вказівкою ОСОБА_4 з каси ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат» всієї готівки отриманої від реалізації готової продукції та подальше зарахування її на його розрахунковий рахунок ніяким чином не підтверджено.

- не наведено прокурором жодних доказів безтоварності фінансово-господарських операцій між ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат» з одного боку, а також ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 з іншого боку. Тому твердження про те що ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат» задано збитків в особливо великих розмірах є безпідставним та необгрунтованим. Однак жодним чином не обгрунтовано, що кошти на цих рахунках є речовими доказами.

Зазначає, що суду не надано будь яких об`єктивних даних які б підтверджували, що сировина за яку були перераховані кошти умисно не поставлялась. При цьому сам факт не поставки сировини, якщо він і мав місце не свідчить про злочинний умисел, оскільки могли мати місце і форс мажорні або інші об`єктивні обставини. Слідчим у порушення вимог ст. 98 КПК України визнано речовими доказами розрахункові рахунки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як фізичних осіб так і фізичних осіб підприємців, відкриті в АТ «СХІДНО-УКРАЇНСЬКИЙ БАНК «ГРАНТ», АТ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», а не кошти на цих рахунках. Тобто розрахункові рахунки не можуть бути речовими доказами в розумінні зазначеної норми закону, а докази визнання коштів розміщених на цих рахунках речовими доказами суду не надано.

Вказує, що оскільки співвласником суб`єктів господарювання щодо яких здійснюється кримінальне провадження є громадянин ОСОБА_4 , то цим злочином йому спричинено майнову шкоду, тому він згідно з положеннями ч. 1 ст. 55 КПК України є потерпілим у кримінальному провадженні № 0001245

Також зазначає, що в ухвалі слідчого судді від 29.11.2023 року у справі №757/54601/23-к підставою накладення арешту на грошові кошти на рахунках ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . вказана необхідність збереження речових доказів, однак досудовим слідством кошти на цих рахунках не визнавались речовими доказами, а в наданих прокурором суду матеріалах відсутні будь які об`єктивні дані які б свідчили, що ці кошти були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. При цьому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не повідомлялось про підозру у вчинені кримінальних правопорушень.

Інформація про подію злочинів, наведена стороною обвинувачення, - не підкріплена жодними об`єктивними даними, а відтак вважає, що арешт на підставі наведеного підлягає скасуванню.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор про місце, день та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, не з`явився, слідчий суддя визнав можливим провести розгляд клопотання за його відсутності.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , вивчивши матеріали клопотання, та додатки до нього, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001245 від 27.07.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

Як вбачається з поданого клопотання та додатків до нього, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 29.11.2023 у кримінальному провадженні №0001245 від 27.07.2023 було накладено арешт на майно яке зазначено вище.

За своїм змістом клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2023, проте при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю, або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту. Хоча само по собі клопотання адвоката про скасування арешту майна є апеляційною скаргою на вказану ухвалу слідчого судді.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження: 1) речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 вказаної статті, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 вказаної цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З тексту ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 29.11.2023 вбачається, що відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявні данні про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів, тому вважав необхідним накласти арешт на майно, оскільки вважав наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

Так, доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б спростовували висновок, викладений в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 29.11.2023 та надало б слідчому судді підстави на даний час вважати, що необхідність у накладенні арешту на майно, яке перелічено в ухвалі слідчого судді, на теперішній час відпала, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування шляхом оцінки в сукупності з іншими зібраними у справі доказами.

З огляду на викладене, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001245 від 27.07.2023, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1