Єдиний унікальний номер: 378/628/24
Провадження № 1-кп/378/40/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2024 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Ставище кримінальне провадження № 0000077 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Станіславчик Ставищенського району Київської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, працюючого завідувачем ремонтної майстерні ТОВ «Ставищенське РТП», одруженого, раніше несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України за наступних обставин.

ОСОБА_4 16.07.2024, близько 14 години, знаходячись в приміщенні ТОВ «Ставищенське РТП», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, наніс останньому один удар ногою в область тулуба зправа, спричинивши ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді синця на грудній клітині по бічній поверхні зправа, яке відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального проступку не визнав, суду показав, що в липні 2024 року в денну пору він перебував на роботі в РТП, виконував обов`язки директора. ОСОБА_5 , який приїхав в РТП, дізнавшись, що вартість ремонту його деталі (маховика до комбайну) становить згідно акту виконаних робіт 2600 грн., не погодився сплатити її, став сперечатись з цього приводу, викликав працівників поліції. По прибуттю поліцейських він їх просив забрати потерпілого з приміщення РТП, пояснивши їм причину конфлікту. Проте, вони не припинили конфлікт, а були лише спостерігачами подальших дій ОСОБА_5 , який самовільно зайшов до майстерні, хотів забрати маховик, проте, він йому не дав цього зробити, спочатку закрив його в майстерні, щоб той заспокоївся, а потім відчинив двері. Коли ОСОБА_5 вперся руками обв дверну коробку, він взяв його під боки вказівними пальцями двох рук, щоб той опустив руки, а ОСОБА_5 , розвернувшись, вдарив його кулаком в область правого ока, від чого він присів, якийсь час сидів, втративши свідомість, а коли прийшов в себе і побачив, що поліцейські поклали обвинуваченого на землю та надівали тому кайданки, він, піднявшись, підійшов до останнього та наніс йому один удар ногою в бік в область грудної клітини. При цьому він, отримавши від ОСОБА_5 сильний удар по голові, від чого у нього сильно боліла голова, не усвідомляв, що робить, у нього спрацював інстикт самооборони.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого кримінального проступку за обставин, викладених в обвинувальному акті, підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_6 , дослідженими по справі письмовими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_5 показав, що він офіційно здав на ремонт в РТП деталь від комбайну - маховик. ОСОБА_4 повідомив, що вартість ремонту становитиме 1200 1400 грн. Близько 12 години 16.07.2024 він привіз в РТП болти до маховика. ОСОБА_4 повідомив, що він за ремонт має сплатити 2600 грн., з чим він категорично не погодився. Оскільки ОСОБА_4 не віддавав йому відремонтовану деталь, він викликав працівників поліції, які в приміщенні РТП порекомендували йому написати заяву. Так як йому маховик був потрібен негайно, він зайшов до майстерні, де його ОСОБА_4 на деякий час закрив, потім відкрив, і він взяв маховик, хотів його винести, проте ОСОБА_4 йому перешкодив, ставши в дверях. Коли він поклав маховик на підлогу і вперся руками в коробку дверей, ОСОБА_4 позаду двома руками його виштовхав, а він, розвернувшись, вдарив того долонею в лоб. Коли поліцейські поклали його на землю, почали надівати кайданки, ОСОБА_4 підійшов до нього та наніс йому один удар ногою в бік в область ребер.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що під час його патрулювання з ОСОБА_7 , як поліцейських, у липні 2024 року, точної дати не пам`ятає, отримавши виклик, вони приїхали до приміщення підприємства в смт Ставище, де між ОСОБА_4 , який повідомив, що виконує обов`язки директора, та ОСОБА_5 відбувалась суперечка з приводу оплати деталі, яку останній здав на ремонт. ОСОБА_5 пояснив, що, ОСОБА_4 при здачі на ремонт деталі назвав ціну 1200 грн., а коли він приїхав по неї, той повідомив, що вартість ремонту становить 2600 грн.. Вони роз`яснили ОСОБА_5 , як правильно вирішити спір. Проте, він зайшов до майстерні, хотів забрати деталь, але ОСОБА_4 йому не дав цього зробити, спочатку закрив його, а потім, відчинив двері за їх вимогою. Коли ОСОБА_5 вперся руками в коробку дверей, ОСОБА_4 , взявши його під боки зігнутими пальцями двох рук, випхнув його з майстерні, а ОСОБА_5 , розвернувшись, вдарив його кулаком в область голови, від чого ОСОБА_4 з`їхав по стіні вниз, якийсь час (декіька секунд) сидів. Вони відразу поклали ОСОБА_5 на землю та почали одягати йому кайданки, і в цей час підійшов ОСОБА_4 та наніс ОСОБА_5 один удар ногою в бік в область ребер.

Показання потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_6 є послідовними і переконливими, узгоджуються поміж собою та повністю підтверджуються іншими доказами, які не спростовані та досліджені в судовому засіданні.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого кримінального проступку підтверджується наступними доказами, процесуальними джерелами яких, крім наведених вище показань, є документи, зібрані після внесення 01.08.2024 за заявою ОСОБА_5 (а. с. 42) відомостей до ЄРДР за № 0000077 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (а. с. 39), зокрема:

- даними висновку експерта № 189Д від 05.08.2024, складеного за наслідками судово-медичної експертизи (а. с. 46), проведеної на підставі постанови дізнавача від 01.08 2024 (а. с. 45), відповідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_5 виявлено тілесне ушкодження у вигляді синця на грудній клітині по бічній поверхні справа, яке за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень. Вказане тілесне ушкодження утворилося від дії тупого предмета (-ів), і могло утворитися від дії рук, ніг людини в термін і при обставинах, вказаних в постанові та потерпілим ОСОБА_5 , про що свідчить характер та локалізація тілесного ушкодження (а. с. 46);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 14.08.2024 року за участю свідка ОСОБА_6 , відеозаписом даної слідчої дії, переглянутим в судовому засіданні, під час якої свідок показав, що 16.07.2024 він разом з іншим поліцейським, прибув за викликом в приміщення РТП в селищі Ставище, де між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відбувалась суперечка з приводу оплати деталі, яку останній здав на ремонт. Під час вказаної слідчої дії свідок ОСОБА_6 продемонстрував, як ОСОБА_4 наніс один удар ОСОБА_5 ногою в область грудної клітини збоку (що зафіксовано на відеозаписі (05 хв. 14 сек. 05 хв. 45 сек. з початку запису) (а.с. 56 - 57, 58);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 14.08.2024 року за участю свідка ОСОБА_7 , відеозаписом даної слідчої дії, переглянутим в судовому засіданні, під час якої свідок показав, що 16.07.2024 він разом з іншим поліцейським прибув за викликом в приміщення РТП в селищі Ставище, де між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відбувалась суперечка з приводу оплати деталі, яку останній здав на ремонт. Під час вказаної слідчої дії свідок ОСОБА_7 продемонстрував, як ОСОБА_4 наніс один удар ОСОБА_5 ногою в область грудної клітини збоку (що зафіксовано на відеозаписі (07 хв. 15 сек. 07 хв. 52 сек. з початку запису) (а. с. 61-62, 63);

- даними висновку експерта № 210Д від 15.08.2024, складеного за наслідками судово-медичної експертизи, проведеної на підставі постанови дізнавача від 14.08.2024 (а. с. 59), відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлено тілесне ушкодження: у вигляді синця на грудній клітині по бічній поверхні зправа, яке могло утворитися в термін і при обставинах, вказаних в постанові та свідком ОСОБА_6 в ході слідчого експерименту від 14.08.24р., про що свідчить характер та локалізація тілесного ушкодження (а. с. 60);

- даними висновку експерта № 211Д від 15.08.2024, складеного за наслідками судово-медичної експертизи, проведеної на підставі постанови дізнавача від 14.08.2024 (а. с. 64), відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлено тілесне ушкодження: у вигляді синця на грудній клітині по бічній поверхні зправа, яке могло утворитися в термін і при обставинах, вказаних в постанові та свідком ОСОБА_7 в ході слідчого експерименту від 14.08.24р., про що свідчить характер та локалізація тілесного ушкодження (а. с. 65);

- даними відеозапису диску (а. с. 67), приєднаним дізнавачем на підставі листа командира Батальйону № 2 полку патрульної поліції в АДРЕСА_3 (а. с. 66), за протоколом огляду відеозапису з портативних відеореєстраторів працівників патрульної поліції (а. с. 68 - 71), з яких встановлено, що відеофайлом вказаного відеозапису зафіксовано обставини обслуговування виклику працівників патрульної поліції від 16.07.2024 року в АДРЕСА_2 (в приміщенні РТП). О 13:38 працівники патрульної поліції та заявник ОСОБА_5 йдуть в приміщення РТП. О 13:39 до працівників поліції виходить ОСОБА_4 , який представився заступником директора РТП, та розповів їм, що сталося. На 07 хв. 31 сек. (з початку відеозапису) працівники поліції відбирають пояснення від ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які не можуть дійти згоди щодо оплати виконаної роботи. На 24 хв. 49 сек.. (з початку відеозапису) ОСОБА_5 зайшов до кімнати, щоб забрати свою деталь, а ОСОБА_4 відразу зачинив за ним двері на замок. На 27 хв. 47 сек. (з початку відеозапису) ОСОБА_4 бере ОСОБА_5 , який вперся руками об дверну коробку, попід руки в області грудної клітини, відеозапис припиняється.

Показання потерпілого ОСОБА_5 , показання свідка ОСОБА_6 та інші досліджені судом докази суд вважає правдивими і достовірними, вони не суперечать один одному, стверджують один одного і відповідають фактичним обставинам справи. Із урахуванням цього, а також того, що усі зазначені докази зібрані із дотриманням вимог КПК України, суд приймає зазначені докази.

До показань обвинуваченого, що він наніс удар ОСОБА_5 в область грудної клітини з мотивів самооборони, суд відноситься критично, оскільки вказаний удар обвинуваченим було нанесено потерпілому в той час, коли той лежав вже на полу, куди його поклали поліцейські, які саме в цей час надівали на нього кайданки.

Доказів про те, що обвинувачений перебував під час скоєння інкримінованих йому дій у стані фізіологічного афекту та в іншому емоційному стані, який міг би суттєво вплинути на його свідомість та діяльність, матеріали справи не містять.

Згідно заяви ОСОБА_4 від 20.08.2024 останній під час досудового розслідування відмовився від проходження ним судової психіатричної експертизи, зазначивши, що стан його психологічного здоров`я добрий, усі свої дії він усвідомлював і усвідомлює на даний час (а. с. 81).

У своїх рішеннях у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 (п. 65) ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи в сукупності установлені і перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , доведене повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує, що обвинувачуваний вчинив кримінальний проступок, дані про його особу, який по місцю проживання характеризується позитивно (а. с. 50), одружений, працює завідувачем ремонтної майстерні ТОВ «Ставищенське РТП» (а. с. 55), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а. с. 52, 53), раніше не судимий (а. с. 47), вину в скоєнні кримінального проступку не визнає, посилаючись на те, що після отримання удару по голові від потерпілого, не усвідомляв, що робить, у нього спрацював інстикт самооборони.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи в сукупності відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України зазначені вище обставини, із урахуванням обставин вчинення кримінального проступку, протиправних дій потерпілого, що передували вчиненню даного кримінального проступку обвинуваченим, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, за якою його визнано винним, бо саме така міра покарання, на думку суду, є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстави для застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся, речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1