печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Третього СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Третього СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим Заступником керівника Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання прокурор посилається на те, що Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 05.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 425, ч. 4 ст. 426, ч. 1 ст. 209 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону.

Досудовим розслідуванням установлено, що 01.12.2020 відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстровано як фізичну особу-підприємця, основний вид діяльності: 46.46 Оптова торгівля фармацевтичними товарами, додаткові види діяльності: 46.41 Оптова торгівля текстильними товарами 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет 69.20 Діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування 46.42 Оптова торгівля одягом і взуттям 47.71 Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про Національну гвардію України», Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Національна гвардія України бере участь відповідно до закону у взаємодії зі Збройними Силами України у відсічі збройній агресії проти України та ліквідації збройного конфлікту шляхом ведення воєнних (бойових) дій, а також у виконанні завдань територіальної оборони.

Статтею 3 Закону України «Про Національну гвардію України» визначено, що діяльність Національної гвардії України ґрунтується на принципах верховенства права, забезпечення дотримання прав і свобод людини і громадянина, позапартійності, безперервності, законності, відкритості для демократичного цивільного контролю, прозорості, відповідальності, централізованого керівництва та єдиноначальності.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про Національну гвардію України» Національна гвардія України у своїй діяльності керується Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про Національну гвардію України» держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, членів їхніх сімей, працівників, резервістів Національної гвардії України, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), пропали безвісти, стали особами з інвалідністю під час проходження військової служби (виконання обов`язків служби у військовому резерві) або постраждали в полоні у ході бойових дій (війни), в умовах правового режиму надзвичайного стану, під час проходження військової служби за межами України в порядку військового співробітництва або під час участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.

Також, відповідно ст. 11 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» охорона здоров`я військовослужбовців забезпечується створенням сприятливих санітарно-гігієнічних умов проходження військової служби, побуту та системою заходів з обмеження дії небезпечних факторів військової служби, з урахуванням її специфіки та екологічної обстановки, які здійснюються командирами (начальниками) у взаємодії з місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Турбота про збереження та зміцнення здоров`я військовослужбовців - обов`язок командирів (начальників). На них покладається забезпечення вимог безпеки при проведенні навчань, інших заходів бойової підготовки, під час експлуатації озброєння і військової техніки, проведення робіт та виконання інших обов`язків військової служби.

Так, 10.04.2015 відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України Про Національну гвардію України», ч. 1 ст. 11 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з метою належного медичного забезпечення військовослужбовців та резервістів Національної гвардії України, 10.04.2015 Міністерством внутрішніх справ України видано наказ № 421 «Про затвердження Норм належності медичної служби для з`єднань, військових частин, підрозділів та навчальних закладів Національної гвардії України».

Відповідно до наказу до переліку предметів, які повинні знаходитись в аптечці медичній військовій індивідуальній належать: пакет перев`язувальний медичний стерильний першої допомоги з однією подушечкою або пакет перев`язувальний медичний першої допомоги; джгут кровоспинний; рукавички медичні латексні оглядові стерильні або рукавички хірургічні медичні латексні; налбуфін, розчин для ін`єкцій, 10 мг/мл по 2 мл у попередньо заповнених шприцах № 1, № 5, або Налбуфін, розчин для ін`єкцій, 10 мг/мл по 1 мл, або буторфанолу тартрат, розчин для ін`єкцій 0,2%; засіб кровоспинний медичний стерильний (гемостатик); футляр-підсумок, який розміщується на ремені спорядження; рекомендації щодо застосування вкладень.

Разом з тим, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і закон них інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України ведено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 18 Закону України «Про національну безпеку України» із введенням воєнного стану Національна гвардія України приводиться в готовність до виконання завдань за призначенням в умовах дії правового режиму воєнного стану, входить до сил оборони, виконує завдання та підпорядковується відповідно до положень Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та Закону України «Про Національну гвардію України».

Також, відповідно до ч. 3 ст. 6-1 Закону України «Про Національну гвардію України» з введенням воєнного стану Національна гвардія України для виконання завдань з оборони держави приводиться в готовність до виконання завдань за призначенням і підпорядковується Головнокомандувачу Збройних Сил України, крім військових частин (підрозділів), які здійснюють конвоювання та охорону дипломатичних представництв.

Так, наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.01.2017 № 6, з метою досягнення оперативної цілі побудови системи медичного забезпечення для надання належної медичної підтримки всім завданням сил оборони затверджено Перелік лікарських засобів та медичних виробів, які повинні бути в складі аптечок медичних загальновійськових індивідуальних, аптечки автомобільної загальновійськової, наплічника медичного загальновійськового санітара та наплічника медичного загальновійськового санітарного інструктора».

Відповідно до наказу до переліку лікарських засобів та медичних виробів, які повинні бути в складі аптечок медичних загальновійськових індивідуальних входять: парацетамол 500 мг; мелоксикам 7,5 мг; ципрофлоксацин 500 мг (або левофлоксацин 500 мг); пакет перев`язувальний індивідуальний стерильний з еластичним компресійним компонентом першої допомоги із захисною вологостійкою оболонкою; бинт марлевий стерильний завдовжки 7 м, завширшки 14 см; засіб для зупинки кровотечі хімічний (бинт кровоспинний тампонувальний з гемостатичним засобом); оклюзійна торакальна пов`язка (наліпка) на гелевій основі з клапаном (або без клапана); лейкопластир на нетканій основі завдовжки 3-5 м, завширшки 2-3 см; рукавички медичні оглядові нітрилові нестерильні (розмір L або XL); термоковдра на поліетиленовій основі завширшки 160 см, завдовжки 210 см; засіб для зупинки кровотечі механічний по типу «CAT»; назофарингіальний повітровід (повітропровід, трубка) з лубрикантом; маркер водостійкий для нанесення інформації синього кольору; ножиці для розрізання одягу і взуття (атравматичні); футляр аптечки (сумка-укладка медична); картка постраждалого бійця (встановленого зразка).

Відповідно до пп. 1 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 169 «Деякі питання здійснення оборонних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану» установлено, що в умовах воєнного стану оборонні та публічні закупівлі товарів, робіт і послуг здійснюються без застосування процедур закупівель та спрощених закупівель, визначених Законами України «Про публічні закупівлі» та «Про оборонні закупівлі».

Отже, при здійсненні оборонних закупівель товарів, в тому числі аптечок військових медичних індивідуальних, в умовах воєнного стану, Національна гвардія України, з метою належного медичного забезпечення особового складу під час участі у відсічі збройній агресії проти України та ліквідації збройного конфлікту шляхом ведення воєнних (бойових) дій, а також у виконанні завдань територіальної оборони, повинна керуватись нормативно-правовими актами, що регулюють перелік лікарських засобів та медичних виробів, які повинні бути в переліку аптечок медичних загальновійськових індивідуальних, в тому числі наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10.04.2015 № 421 та наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.01.2017 № 6.

Окрім того, пп. 1 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення оплати товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб сектору безпеки та оборони в умовах воєнного стану» від 20.03.2022 № 335 установлено, що на період воєнного стану ціна на постачання товарів, виконання робіт та надання послуг для забезпечення потреб сектору безпеки і оборони, а також інших товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони України визначається на підставі калькуляції витрат, сформованої виконавцем державного контракту (договору). При цьому під час розрахунку ціни враховуються всі податки та збори, загальновиробничі, адміністративні, операційні та інші витрати виконавця, пов`язані з виготовленням товарів, виконанням робіт та наданням послуг.

Під час розрахунку та встановлення цін положення щодо визначення ціни на основі розрахунково-калькуляційних матеріалів, встановлені Порядком формування та коригування очікуваної вартості товарів, робіт і послуг оборонного призначення, закупівля яких здійснюється за неконкурентною процедурою, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 березня 2021 р. № 309 (Офіційний вісник України, 2021 р., № 30, ст. 1737), та умови договорів, укладених відповідно до цього Порядку, не застосовуються.

Відповідальність за неправильність розрахунку, необґрунтованість витрат за статтями калькуляції витрат несе виконавець державного контракту (договору).

Також, згідно з ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 269 Господарського кодексу України, якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам (у разі наявності), іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі. У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами (у разі наявності) чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 673 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.

Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Відповідно до ст. 678 Цивільного кодексу України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару.

Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.

Статтею 679 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, видаткова накладна є первинним документом, оскільки містить відомості про господарську операцію.

Так, листом Головного управління Національної гвардії України від 04.03.2022 доведено до Міжнародного міжвідомчого багатопрофільного центру підготовки підрозділів (військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України) (далі за текстом-Міжнародний центр) вимогу щодо закупівлі медичного обладнання, лікарських засобів та виробів медичного призначення: за КЕКВ 2220 «Медикаменти та перев`язувальні матеріали» на загальну суму 38 708 671 грн 60 коп та за КЕКВ 3110 «Придбання обладнання і предметів довгострокового користування» на загальну суму 33 804 810 грн.

Також, відповідно до Додатку до листа від 04.03.2022, доведено перелік товарів, які необхідно придбати, серед яких зокрема визначено, що за КЕКВ 2220 «Медикаменти та перев`язувальні матеріали» необхідно провести закупівлю лікарських засобів, перев`язувального матеріалу та виробів медичного призначення, при цьому перевагу надати аптечкам військовим медичним індивідуальним, анальгетикам, гемостатичним засобам, інфузійним розчинам та перев`язувальному матеріалу.

Так, приблизно на початку березня 2022 року, точна дата та час слідством не встановлені, ФОП ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем реєстрації та проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , дізналась від невстановлених слідством осіб, про закупівлю Міжнародним центром аптечок військових медичних індивідуальних.

У подальшому в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 15.03.2022, під час дії воєнного стану у ФОП ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на шахрайське заволодіння грошовими Міжнародного центру, шляхом поставки не якісних аптечок військових медичних індивідуальних, які не відповідають вимогам наказу Міністерства внутрішніх справ України від 10.04.2015 № 421 «Про затвердження Норм належності медичної служби для з`єднань, військових частин, підрозділів та навчальних закладів Національної гвардії України, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 05.01.2017 року № 6 «Про затвердження переліків лікарських засобів та медичних виробів, які повинні бути в складі аптечок медичних загальновійськових індивідуальних, аптечки автомобільної загальновійськової, наплічника медичного загальновійськового санітара та наплічника медичного загальновійськового санітарного інструктора» та постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 № 753 «Про затвердження Технічного регламенту щодо медичних виробів» та не можуть використовуватись за своїм цільовим призначенням.

Так, 15.03.2022 між Міжнародним центром (Покупцем), в особі начальника ОСОБА_7 , з однієї сторони та Фізична особа підприємець ОСОБА_5 , з другої сторони, укладено Договір № 232МС (далі за текстом - Договір).

Відповідно п.п. 1.1.-1.3. Договору, Виконавець зобов`язується поставити у власність Покупцеві товар за ДК 021:2015:33190000-8 (Медичне обладнання та вироби медичного призначення різні): аптечка військова медична індивідуальна в кількості 2000 шт. на суму 3 800 000,00 грн.

Пунктом 2.6 Договору передбачено, що відповідальність за шкоду нанесену в умовах правового режиму воєнного стану обороноздатності, державній, економічній безпеці (стосується якості, кількості, завищеної ціни товару), за ціноутворення у повному обсязі покладається на Постачальника.

Відповідно до п.п. 3.1-3.3 Договору передача (приймання-здача) товару здійснюється в пункті відвантаження: АДРЕСА_2 . Отримувачем товару є представник військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_8 (моб. телефон НОМЕР_4 ).

Приймання товару за кількістю та якістю здійснюється сторонами в порядку, що визначається чинним законодавством.

У разі поставки Продавцем неякісного товару, такий товар підлягає заміні на товар належної якості, визначений в Договорі. Всі витрати з приводу заміни неякісного товару несе Продавець.

Пунктами 4.1.-4.3. Договору передбачено, що якість товару, що поставляється Продавцем повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів та ДСТУ.

Строк придатності товару повинен відповідати строку визначеному у ДСТУ на цей вид товару з дня поставки його на склад Покупця.

У разі поставки недоброякісного товару або поставки товару з порушенням вимог договору Продавець безоплатно усуває недоліки товару в 10 денний термін.

Відповідно до п.п. 5.3-5.5. Договору на кожну партію товару, що постачається, Продавець обов`язково налає Покупцю накладну (у трьох примірниках) та декларацію виробника (свідоцтво про якість продукції), копію завірену печаткою Продавця.

Якщо під час поставки товару та його огляду якість товару викликає сумніви, складається відповідний акт. Товар, якість якого викликає сумніви, може бути направлений у присутності представника Покупця і Продавця на додаткові дослідження на відповідність вказаним ДСТУ у дві незалежні експертизи.

Тара та упаковка товару під час транспортування до місця поставки повинна бути цілісною і непошкодженою.

Пунктами 6.1.-6.2. Договору передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання своїх обов`язків за Договором Сторони несуть відповідальність передбачену відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України, а також інших чинних нормативно-правових актів України та цим Договором.

За порушення умов Договору винна сторона відшкодовує спричинені збитки у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Відповідно до специфікації, що є додатком 1 до Договору від 15.03.2022 № 232МС ФОП ОСОБА_5 зобов`язувалась поставити Міжнародному центру аптечки військові медичні індивідуальні в кількості 2000 шт., загальною вартістю 3 800 000,00 грн

Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на шахрайське заволодіння грошовими коштами, ФОП ОСОБА_5 діючи з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення, достовірно знаючи, що аптечки військові медичні індивідуальні не відповідають вимогам наказу Міністерства внутрішніх справ України від 10.04.2015 № 421 «Про затвердження Норм належності медичної служби для з`єднань, військових частин, підрозділів та навчальних закладів Національної гвардії України, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 05.01.2017 року № 6 «Про затвердження переліків лікарських засобів та медичних виробів, які повинні бути в складі аптечок медичних загальновійськових індивідуальних, аптечки автомобільної загальновійськової, наплічника медичного загальновійськового санітара та наплічника медичного загальновійськового санітарного інструктора» та постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 № 753 «Про затвердження Технічного регламенту щодо медичних виробів», оскільки не можуть використовуватись за своїм цільовим призначенням, як аптечки військові медичні індивідуальні, на підставі видаткової накладної № 1 від 15.03.2022 здійснила на адресу Міжнародного центру поставку аптечок військових медичних індивідуальних в кількості 2000 шт.

Поставка аптечок військових медичних індивідуальних здійснена за місцем дислокації військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України, за адресою: АДРЕСА_3 , а їх прийняття безпідставно здійснено військовослужбовцем зазначеної військової частини ОСОБА_8 , без участі представника Міжнародного центру, перевірки документів про відповідність поставлених аптечок вимогам договору від 15.03.2022 № 232МС, їх якості та відповідності нормативно-правовим актам, що регулюють перелік лікарських засобів та медичних виробів, які повинні бути в аптечці медичній військовій індивідуальній.

17.03.2022 на підставі платіжного доручення № 834 (внутрішній номер 203591663) Міжнародним центром на рахунок ФОП ОСОБА_5 № НОМЕР_5 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк», перераховано грошові кошти в сумі 3 800 000,00 грн в якості оплати за поставку аптечок військових медичних індивідуальних, на виконання договору від 15.03.2022 № 232МС.

Разом з тим, відповідно до проведеної комплексної товарознавчої та судово-економічної експертизи від 15.07.2024, предмети поставлені ФОП ОСОБА_5 на виконання договору від 15.03.2022 № 232МС не є аптечками військовими медичними індивідуальними та не можуть використовуватись за цільовим призначенням, як аптечки військові медичні індивідуальні та встановлено спричинення матеріальної шкоди (збитків) Державному бюджету України в особі Міжнародного міжвідомчого багатопрофільного центру підготовки підрозділів (військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України) на загальну суму 3 800 000,00 грн, за результатом поставки аптечок військових медичних індивідуальних.

Таким чином, 15.03.2022 ФОП ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою шахрайського заволодіння державними грошовими коштами, на підставі видаткової накладної № 1 від 15.03.2022, поставила на адресу Міжнародного центру предмети, які не є аптечками військовими медичними індивідуальним, в кількості 2000 шт., внаслідок чого Міжнародним центром на банківський рахунок ФОП ОСОБА_5 № НОМЕР_5 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк» перераховано грошові кошти в сумі 3 800 000,00 грн, якими остання в подальшому заволоділа та розпорядилась на власний розсуд, що призвело до спричинення шкоди державі в особі Міжнародного міжвідомчого багатопрофільного центру підготовки підрозділів (військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України), що відповідно до ч. 4 примітки ст. 185 КК України, є особливо великим розміром.

У судовому засіданні з розгляду клопотання прокурор підтримав клопотання, посилаючись на викладені у ньому обставини.

У судовому засіданні з розгляду клопотання підозрювана та її захисник проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

23.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру: про те, що вона підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (чинна до 11.08.2023).

Копії клопотання та доданих до нього матеріалів у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Прокурором у клопотанні та доданих документів доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого та прокурора про наявність у підозрюваної наміру перешкодити ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність передбачених ст.ст. 181, 194 КПК України обставин, які б вказували на наявність підстав для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Проте, оскільки в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає наявними підстави для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності прослідування в укриття цивільного захисту та отримання медичної допомоги, в межах строків досудового розслідування, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Згідно зі ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

За положеннями ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вказаною статтею передбачено, також, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати підозрюваного: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні з приводу обставин інкримінованого правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Третього СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати запобіжний захід до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності прослідування в укриття цивільного захисту та отримання медичної допомоги, в межах строків досудового розслідування, до 16.09.2024 включно.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України:

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

не відлучатися з м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утриматися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні з приводу обставин інкримінованого правопорушення;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк виконання обов`язків, покладених на підозрювану, визначити в межах строку досудового розслідування, до 16.09.2024 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1