Провадження № 1-кс/638/2581/24
УХВАЛА

Іменем України

01 серпня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання дізнавача СД Харківського районного управління поліції № 3 ГУ Національної поліції України в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування №0000628 від 17.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, про арешт майна,

встановив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання дізнавача СД Харківського районного управління поліції № 3 ГУ Національної поліції України в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування №0000628 від 17.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні сектору дізнання Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000628 від 17.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 16 липня 2024 року о 14 год. 44 хв. до чергової частини Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області надійшла заява громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за фактом того, що 16 липня 2024 року о 12 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 невідома особа спричинила тілесні ушкодження заявнику.

16.07.2024 слідчим СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 з письмового дозволу власника квартири ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за участю понятих, проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході огляду місця події за вказаною адресою, на столі, який знаходився в одній з кімнат квартири виявлено уламки скла з пляшки зеленого кольору. Під час огляду ОСОБА_6 в порядку ст. 93 КПК України добровільно видала належні їй вищевказані уламки скла з пляшки зеленого кольору, які вилучені на поміщені до паперового конверту «Національна поліція України» та підписано особами понятих; вилучено змив РБК з підлоги на четвертому поверсі та поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; вилучено змив РБК з підлоги спальної кімнати та поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; вилучено змив РБК з уламків скла та поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; вилучено змив РБК з підлоги з підлоги у гостинній кімнаті та поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; вилучено зріз матрацу, на якому міститься змив РБК та поміщено до паперового конверту «Національна поліція України».

17.07.2024 року паперовий конверт «Національна поліція України» з уламками скла з пляшки зеленого кольору; паперовий конверт «Національна поліція України» з змив РБК з підлоги на четвертому поверсі; паперовий конверт «Національна поліція України» з вилученим змивом РБК з підлоги спальної кімнати; паперовий конверт «Національна поліція України» з вилученим змивом РБК з уламків скла; паперовий конверт «Національна поліція України» з вилученим змивом РБК з підлоги у гостинній кімнаті; паперовий конверт «Національна поліція України» з вилученим зрізом матрацу, на якому міститься змив РБК було визнано у якості речових доказів та поміщено до камери схову Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Толбухіна, 103.

На підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду міста Харкова справа №638/13239/24, провадження № 1-кс/638/2473/24, від 23 липня 2024 року клопотання про арешт майна дізнавача СД ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_8 було повернуто дізнавачу для усунення недоліків, що зазначені в ухвалі.

В ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення зазначеного кримінального провадження причетна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає разом з потерпілим.

З пояснення ОСОБА_6 вбачається, що 16 липня 2024 року о 11 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 в ході конфлікту зі своїм співмешканцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остання нанесла ОСОБА_4 тілесні ушкодження використовуючи скляну пляшку, яка після нанесення тілесних ушкодження розбилась. Після цього, ОСОБА_6 нанесла ще тілесні ушкодження ОСОБА_4 уламками розбитої пляшки. Після чого, ОСОБА_6 побачила, що по ОСОБА_4 тече кров та самостійно викликала ШМД та поліцію.

Дізнавач зазначає, що майно, яке вилучене у ході огляду місця події від 16.07.2024 року за участю понятих, може бути знаряддям вчинення злочину.

Також вказала, що метою накладення арешту на вказане майна є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Дізнавач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, клопотання підтримала та просила задовольнити.

У зв`язку з неявкою учасників справи відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Суд, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вважає доводи переконливими, а клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи дізнавача підтверджуються матеріалами справи, а саме: витягом з ЄРДР № 0000628 від 1707.2024, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, протоколом огляду місця події, фото-таблицею, заявою та поясненнями ОСОБА_6 , постановою про визнання речовим доказом.

Згідно з ч.1,2 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якого накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі Бакланов проти Російської Федерації , Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі Фрізен проти Російської Федерації , Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A № 98).

Таким чином, правомірність втручання держави в право на мирне володіння майном у кримінальному провадженні під час застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, повинна бути доведена в суді першої інстанції, а спів розмірність наслідків обмеження права власності бути завданням кримінального провадження, а також можливості застосування найменш обтяжливий спосіб арешту.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Тобто, незастосування тимчасового позбавлення можливості будь-яких осіб відчужувати це майно, може призвести до зникнення, втрати, пошкодження вказаного майна.

Враховуючи вищевикладене, майно, на яке дізнавач просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно, завданням кримінального провадження, суд визнає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 170, 172, 173 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання дізнавача СД Харківського районного управління поліції № 3 ГУ Національної поліції України в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування №0000628 від 17.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: паперовий конверт «Національна поліція України» з уламками скла з пляшки зеленого кольору; паперовий конверт «Національна поліція України» з змив РБК з підлоги на четвертому поверсі; паперовий конверт «Національна поліція України» з вилученим змивом РБК з підлоги спальної кімнати; паперовий конверт «Національна поліція України» з вилученим змивом РБК з уламків скла; паперовий конверт «Національна поліція України» з вилученим змивом РБК з підлоги з підлоги у гостинній кімнаті; паперовий конверт «Національна поліція України» з вилученим зрізом матрацу зі змивом РБК, які визнані речовими доказами в кримінальному провадженні №0000628 від 17.07.2024.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про арешт майна не зупиняє її виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1