Справа №345/5052/24
Провадження № 1-кп/345/348/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2024 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000423, по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286-1 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

02.09.2024 до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою суду від 02.09.2024 вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання за участю прокурора, обвинуваченого, захисника та потерпілої.

05.09.2024 через канцелярію суду від прокурора поступило клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Мотивує його тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. На цей час підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою немає, ризики, що були заявлені органом досудового розслідування, не відпали та продовжують існувати. Зокрема, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 - переховуватись від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи неминучість призначення судом покарання у вигляді позбавлення волі; п. 3 - незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При цьому просить врахувати практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним у цьому кримінальному провадженні. У зв`язку з наведеним застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Прокурор підтримав клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою терміном на 60 днів без визначення застави, посилаючись на підстави та ризики, викладені у клопотанні. Окрім цього, просив призначити судовий розгляд даного кримінального провадження, оскільки будь-які перешкоди для цього відсутні.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання прокурора заперечив, оскільки вважає, що ризики, які зазначені у ньому, є непідтвердженими, а тому просить обрати його підзахисному запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Щодо призначення справи до судового розгляду не заперечує.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника та просив застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Щодо призначення справи до судового розгляду не заперечує.

Суд, заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до наступного висновку.

Обвинуваченому ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.07.2024 обрано запобіжний захід у виді тримання до 11.09.2024 без права внесення застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Положеннями ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує тяжкість пред`явленого обвинувачення, а також ступінь суспільної небезпеки злочинних дій, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_3 .

При цьому, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286-1 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відноситься до категорії тяжких злочинів, санкцією даної частини статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Представник державного обвинувачення подав клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 з посиланням на ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, яке він обґрунтовує тим, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Так, в обґрунтування наявності вказаних ризиків стверджує те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до десяти років та, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може впливати на свідків, схиляючи до надання неправдивих показів на його користь, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Обираючи запобіжний захід, суд також враховує вік обвинуваченого, його майновий та сімейний стан, а також інші характеризуючи дані, які підтверджені наявними у кримінальному провадженні доказами.

Враховуючи обставини кримінального провадження, суд вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого. Крім того, зважаючи на наявність зазначених вище ризиків, суд вважає ці обставини такими, що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню з обранням відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, як про це клопоче сторона захисту, хоча і накладатиме на підозрюваного менше обмежень та менший рівень страждання та труднощів, ніж звичайне тримання під вартою в установі виконання покарань, все одно становить собою позбавлення свободи у розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до практики ЄСПЛ, однак на даному етапі судового розгляду домашній арешт на думку суду не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та нівелювати встановлені ризики, а відтак і забезпечити дієвість даного кримінального провадження.

А тому, суд приходить до переконання, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не забезпечать виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, за винятком випадків, що містяться у ч. 4 цієї статті.

Однак, п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що спричинило загибель потерпілого, обставини його ймовірного вчинення, суд вважає недоцільним визначити обвинуваченому розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Крім того, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, у відповідності до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Кримінальне провадження підсудне Калуському міськрайонному суду Івано-Франківської області, обвинувальний акт складено у відповідності до положень КПК України, підстав для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акта прокуророві судом під час підготовчого судового засідання не встановлено.

В підготовчому судовому засіданні клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Підстав для судового розгляду кримінального провадження судом присяжних чи колегіально судом у складі трьох суддів не вбачається.

Клопотань про витребування певних речей чи документів від учасників судового провадження не надійшло.

Дата судового засідання узгоджена зі сторонами кримінального провадження.

Таким чином, є достатні підстави для призначення судового розгляду даного кримінального провадження та часткового задоволення клопотання прокурора.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 183, 194, 314, 315, 331, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

завершити підготовку до судового розгляду.

Призначити кримінальне провадження № 0000423 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286-1 КК України, до розгляду суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду о 13:30 год. 10 жовтня 2024 року.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) календарних днів до 03.11.2024 включно.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№ 12).

Копію ухвали для виконання направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№ 12), та вручити обвинуваченому і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвала в частині обрання обвинуваченому запобіжного заходу може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 06.09.2024 о 09:00 год.

Суддя: