ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5053/24
провадження № 1-кп/753/1295/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2024 р.

Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, внесеному до ЄРДР № 0003350 від 26.08.2023 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, українця, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

законний представник ОСОБА_6 ,

особи стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 ,

встановив:

У Дарницькому районному суді м. Києва на розгляді знаходиться клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до вказаного клопотання у кримінальному провадженні № 0004353 від 31.10.2023 року 30.10.2023 року близько 12-ї години 00 хвилин ОСОБА_3 , не усвідомлюючи свої дії перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , а саме в кабінеті лікаря № 518 у приміщенні КНП «Консультативно-діагностичний центр № 1 Дарницького району м. Києва», помітив на столі належний ОСОБА_7 мобільний телефон «Samsung Galaxy модель SM-J400F/DS», після чого у ОСОБА_3 виник раптовий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

З метою реалізації свого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, дочекавшись поки лікар ОСОБА_7 , покине кабінет та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку мобільного телефону «Samsung Galaxy модель SM-J400F/DS», золотого кольору, вартістю 1599 грн. 50 коп., який поклав всередину своєї сумки.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном зник та розпорядився на власний розсуду, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 1599 гривень 50 копійок.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України відносно ОСОБА_3 у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність інкримінованого їй діяння.

Особа стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 клопотання захисника підтримав, зазначивши про те, що нереабілітуюча обставина закриття кримінального провадження йому зрозуміла, а також він погоджується із закриттям кримінального провадження.

Прокурор та законний представник не заперечували проти заявленого клопотання.

Суд заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Стаття 1 Кримінального кодексу України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Відповідно до ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Також, відповідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Згідно приписів вказаного Закону статтю 51 КУпАП викладено у новій редакції, відповідно до вказаної статті - дрібним викраденням чужого майна є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ перехідних положень Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Як вбачається з п.п 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатної особи з 1 січня 2024 в розмірі 3028 грн. Отже, станом на час розгляду провадження в суді податкова соціальна пільга становить 1514,00 гривень.

Тобто, розмір вартості майна, за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначених ст. 51 в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року, що становило 302 грн 80 коп., збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 3028 грн, тобто кримінальна відповідальність настає у випадку викрадення майна вартістю понад 3028 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень вищевказаного законодавства, станом на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що інкримінується ОСОБА_3 розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, має становити 3028 гривень.

Як вбачається з клопотання, ОСОБА_3 інкримінується викрадення майна на суму 1599 гривень 50 копійок, внаслідок чого вчинене ним суспільно небезпечне діяння на теперішній час не належить до кримінальних правопорушень і тому не передбачає настання кримінальної відповідальності.

Статтею 93 КК України визначено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до ст. 92 вказаного Кодексу примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Як вбачається з ч. 1 ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд зокрема з`ясовує питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення.

Відповідно ч. 3 ст. 513 КПК України, встановивши що суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення не було вчинено або вчинено іншою особою, а також якщо не доведено, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, суд постановляє ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів медичного характеру та закриває кримінальне провадження.

Таким чином, оскільки під час здійснення судового провадження щодо розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, особа, стосовно якої розглядається клопотання, надала згоду на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, суд вбачає наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Питання речових доказів суду вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями ст. 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284, 369, 370, 372, ч. 2 ст. 479-2, 513 КПК України, суд

постановив:

Відмовити в застосуванні примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0004353 від 31.10.2023 року за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0004353 від 31.10.2023 року відносно ОСОБА_3 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, закрити на підставі пункту 4-1частини першої статті 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР № 0004353 від 31.10.2023 року, а саме: копію клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, копію протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від ОСОБА_7 , копію постанови про визнання речових доказів від 31.10.2023 року, та копію ухвали суду від 25.10.2024 року направити до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві для вирішення питання, пов`язаного з встановленням підстав для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Дарницький районний суд м. Києва, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1