Дата документу 07.10.2024
Справа № 334/6156/24
Провадження № 1-кс/334/2480/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на транспортний засіб в частині користування ним в рамках кримінального провадження №0001530 від 26.07.2024 року

встановив:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя звернувся адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на транспортний засіб в частині користування ним в рамках кримінального провадження №0001530 від 26.07.2024 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, адвокат зазначив, що в провадженні слідчого відділу Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області знаходилось кримінальне провадження № 0001530 від 26.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

З моменту ДТП від 26.07.2024 року автомобіль «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 вилучено та передано на територію спеціального майданчику Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області.

Згідно з ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2024 року на вказаний автомобіль накладено арешт за клопотанням слідчого слідчого відділу Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 170-173 КПК України.

Підставою для накладення арешту згідно клопотання слідчого є те, що вказаний транспортний засіб містить на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, є речовим доказом.

На теперішній час автомобіль «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 тимчасово знаходиться на території спеціального майданчика Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області.

Автомобіль «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 . На цей час досудове розслідування у справі триває, при цьому були проведенні першочергові слідчі дії: огляд місця ДТП, огляд автомобіля ««Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , також ОСОБА_4 , дав пояснення, проведено додатковий огляд місця пригоди за участю ОСОБА_4 , свідка по справі. По справі призначені експертизи, ОСОБА_4 здійснює відшкодування завданої потерпілій ОСОБА_6 шкоди, остання не має до нього претензій матеріального, морального характеру, примирилась з ОСОБА_4 ..

Адвокат ОСОБА_7 та власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися. Письмово звернулися до суду з клопотанням про розгляд справи без їх участі. Ухвалити рішення, яким вимоги заявника задовольнити.

Слідчий СВ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області у судове засідання також не з`явився, подав письмову заяву, в якій вказав, що просить розгляд справи проводити без його участі, щодо вирішення питання про зняття арешту з майна покладається на розсуд суду.

Дослідивши клопотання, надані суду матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Статтею 2 даного Кодексу визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, визначеним ч. 1 ст. 7 КПК України.

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинні встановлювати справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування. Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п. 35).

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2024 року накладено арешт на автомобіль марки «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , у вигляді заборони права на відчуження, розпорядження та користування майном, оскільки транспортний засіб містить на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та має значення речового доказу, з можливістю зберігання його на майданчику тимчасового тримання ГУНП в Запорізькій області, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 13.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя виходив з того, що даний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, та має значення для забезпечення доказів, а метою накладення арешту на майно є забезпечення можливості проведення експертиз.

Автомобіль «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 . На цей час досудове розслідування у справі триває, при цьому були проведенні першочергові слідчі дії: огляд місця ДТП, огляд автомобіля ««Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , також ОСОБА_4 , дав пояснення, проведено додатковий огляд місця пригоди за участю ОСОБА_4 , свідка по справі. По справі призначені експертизи, ОСОБА_4 здійснює відшкодування завданої потерпілій ОСОБА_6 шкоди, остання не має до нього претензій матеріального, морального характеру, примирилась з ОСОБА_4 .. Отже, для забезпечення збереження транспортного засобу, як речового доказу по справі, а також не порушення прав власника та користувача цього майна, цілком виправданим буде зняття арешту в частині користування даним транспортним засобом без права розпорядження ним та відчуження.

Такий висновок не буде процесуальною перешкодою для забезпечення належного правового статусу автомобіля у цьому провадженні як речового доказу.

Зважаючи на наведене, дотримуючись засад кримінального провадження щодо законності, верховенства права та недоторканності права власності, слідчий суддя прийшов до переконання, що немає потреби і надалі обмежувати власника майна та користувача в користуванні цим майном, продовження арешту майна може спричинити збитки інтересам останнього, оскільки на даний час у кримінальному провадженні проведено всі необхідні слідчі дії, для яких був потрібен вказаний транспортний засіб, а тому підстав для подальшого збереження арешту в частині заборони користування цим транспортним засобом немає, в зв`язку з чим клопотання в цій частині підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на транспортний засіб в рамках кримінального провадження №0001530 від 26.07.2024 року - задовольнити.

Скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 31.07.2024 року на автомобіль «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 в частині користування вказаним автомобілем.

Повернути автомобіль марки «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 його власнику - ОСОБА_4 з правом користування, без права розпорядження та відчуження, якого попередити про необхідність збереження арештованого майна та про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1