Справа № 541/3975/24
№ провадження 1-кп/541/367/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001042 від 24.09.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Ромодан Миргородського району Полтавської області, громадянки України, з вищою освітою, непрацюючої, незаміжньої, утриманців не маючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2024 року, близько 03 години 00 хвилин, водій автомобіля марки CHEVROLET моделі AVEO д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перевозячи в якості пасажирів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , рухаючись в АДРЕСА_2 , з власної необережності, порушуючи вимоги п.п. 2.9 а), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, в яких вказано:

2.9 Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

не врахувала дорожню обстановку, не обрала відповідної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, не впоралася з керуванням, допустила виїзд за межі проїзної частини на праве узбіччя по напрямку руху автомобіля, та подальший контакт з стіною приміщення багатоквартирного будинку.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, потерпілий ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 566 від 15.10.2024, отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого скалкового перелому нижньої третини лівої плечової кістки зі зміщенням, «в ділянці лівого ліктьового відростка забійна рана», які могли утворитися від дії твердих тупих предметів, також, можливо, при дорожньо-транспортній пригоді, по ступеню тяжкості відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, як спричинивші тривалий розлад здоров`я та не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Відповідно до висновку інженерно - транспортної експертизи від 28.10.2024, №СЕ-19/117-24/16913-ІТ у заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля марки CHEVROLET моделі AVEO д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В умовах заданої події водій автомобіля марки CHEVROLET моделі AVEO д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 мала технічну можливість запобігти зіткнення, шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, так як у неї не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Разом з обвинувальним актом прокурор надіслав до суду угоду про примирення укладену 30 жовтня 2024 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участі захисника, адвоката ОСОБА_5 , згідно умов якої обвинувачена на час укладення цієї угоди повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні, виявила щире каяття, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, добровільно усунула заподіяну шкоду, а також на день підписання цієї угоди між потерпілим та обвинуваченою досягнуто примирення, претензії матеріального чи морального характеру у потерпілого до обвинуваченої відсутні.

Обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні та просила затвердити угоду між нею та потерпілим. Суду пояснила, що добровільно відшкодувала витрати на лікування потерпілого в розмірі 40 тисяч гривень.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду, укладену між ним та обвинуваченою. Підтвердив той факт, що обвинувачена добровільно сплатила кошти на лікування.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про примирення ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди згідно ст.ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України та ст. 389-1 КК України оговорені та зрозумілі сторонам.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачена, захисник та потерпілий підтримали угоду про примирення та просили її затвердити.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, потерпілий та обвинувачена добровільно уклали угоду про примирення.

Судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання зобов`язань, взятих на себе відповідно до угоди про примирення.

Прямих заборон для укладення та затвердження угоди про примирення зазначені норми не містять.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченої не встановлено. Суд переконаний, що укладення угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою є добровільним і не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб і опитувати їх, обмежуючись наданими суду доказами у підготовчому провадженні.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 471 КПК України, суд враховує, що умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою не суперечать вимогам цього кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів будь-яких осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, тому вважає, що є підстави для її затвердження.

Ухвалюючи вирок, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінального правопорушення за ст. 286-1 ч. 1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне усунення заподіяної шкоди.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченої, суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченій із застосуванням ст. 69 КК України суд враховує обставини, які пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення шляхом участі в слідчому експерименті, добровільне усунення заподіяної шкоди), ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка характеризується позитивно, раніше не судима, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вперше вчинила нетяжке необережне кримінальне правопорушення, а тому узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України.

За таких обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 можливе з призначенням їй покарання, узгодженого угодою про примирення, за ч. 1 ст. 286-1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Питання відшкодування витрат пов`язаних із залученням експерта вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку визначному ст. 100 КПК України.

Арешт на автомобіль марки CHEVROLET, моделі AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений згідно ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26.09.2024, слід скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 69, 100, 314, 368, 370, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення укладену 30 жовтня 2024 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити їй покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи в сумі 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривня 80 копійок.

Речові докази:

- автомобіль марки CHEVROLET, моделі AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , виданого 10 січня 2020 року центром 5344 належить ОСОБА_9 та знаходиться на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_3 - повернути власнику.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 вересня 2024 року, на автомобіль марки CHEVROLET моделі AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення його наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1