Справа №591/2762/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/14/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА

Іменем України

01 липня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 591/2762/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 27.07.2022 про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Сумській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

учасників кримінального провадження:

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі заявник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати ГУНП в Сумській області внести до ЄРДР відомості за його заявою про кримінальне правопорушення від 27.06.2022, оскільки вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та такою, що не відповідає вимогам КПК, а слідчий суддя перевищив свої повноваження та здійснив оцінку обґрунтованості його заяви про кримінальне правопорушення.

13.07.2022 до Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою звернувся ОСОБА_9 , в якій просив зобов`язати уповноважену особу ГУНП в Сумській області внести до ЄРДР відомості за його заявою від 27.06.2022 про вчинення експертами, які проводили судово-психіатричну експертизу кримінальних правопорушень, передбачених ст. 365, 366, 384 КК. Свою скаргу обґрунтовував тим, що 27.06.2022 він подав заяву про вчинення експертами кримінального правопорушення до ГУНП в Сумській області, в якій повідомив короткий виклад обставин, а за відсутності відповіді станом на 11.07.2022 звернувся до суду із відповідною скаргою.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 27.07.2022 у задоволенні вказаної скарги відмовлено. Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції умотивував тим, що в поданій заяві відсутні відомості, які дійсно вказують, що мало місце кримінальне правопорушення, а ОСОБА_9 фактично висловлює незгоду з висновком експерта.

Будучи належним чином повідомленим про час і місце апеляційного розгляду, прокурор та заявник ОСОБА_9 в судове засідання не з`явились, не заперечували проти розгляду провадження у їх відсутність, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд кримінального провадження у їх відсутність, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи захисника ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Порядок кримінального провадження визначений законодавцем у ст. 1 КПК, згідно якої на території України цей порядок визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України, а завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК). При цьому законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права; застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено; зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до КК та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 1, 4, 6 ст. 3 КК).

Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення (ст. 370 КПК).

Згідно ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 цього Кодексу на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. При цьому положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно якої підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.

Відповідно п. п. 2 п. 3 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 з наступними змінами, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР, оскільки закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Розглянувши скаргу та ухваливши рішення про відмову у її задоволенні, слідчий суддя суду першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку, що з повідомлених у заяві від 27.06.2023 відомостей та доданих до скарги матеріалів не встановлено об`єктивних даних та достатніх обставин, які могли б свідчити про наявність ймовірних ознак кримінально-караного діяння, а отже, службовою особою ГУНП в Сумській області не допущено бездіяльності, яка полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР, а сама заява ОСОБА_9 фактично стосується його незгоди з висновком судово-психіатричної експертизи проведеної в кримінальному провадженні за його обвинуваченням.

Інші доводи скарги щодо необґрунтованого висновку слідчого судді про відмову у задоволенні скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для ОСОБА_9 , що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків слідчого судді.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо наявності законних підстав для відмови у задоволенні скарги ОСОБА_9 , вважає їх обґрунтованими та вмотивованими, внаслідок чого судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 27.07.2022 про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4