Справа № 175/2702/24
Провадження № 1-кп/175/132/24
Вирок

Іменем України

18 липня 2024 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно)

обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000098 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Краматорськ Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 15.11.2023 року приблизно о 17 годин 00 хвилин рухався поблизу будинку АДРЕСА_2 , де поряд із сміттєвим баком побачив мішок, відкривши який побачив, що в середині знаходяться предмети які являють собою два корпуси гранат с запалами до них, набої у кількості 6 одиниць та обріз гладкоствольної мисливської рушниці.

В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання вогнепальної зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 в порушення вимог положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чим аналогічними за своїми властивостями снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, не маючи передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів, підібрав із землі мішок в якому знаходились предмети, які являють собою два корпуси гранат с запалами до них, набої у кількості 6 одиниць та обріз гладкоствольної мисливської рушниці, які останній переніс до себе за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де почав зберігати без передбаченого законом дозволу та зберігав до 11.01.2024.

11.01.2024 року в період часу з 10:28 годин до 11:54 годин під час проведення огляду місця події за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме території домоволодіння АДРЕСА_2 , співробітниками Краматорського РУГ ГУНП в Донецькій області виявлено мішок з якого вилучено: гладкоствольну вогнепальну зброю одноствольну мисливську рушницю моделі «ЗК» № 5487Г 16 калібру, ствол якої укорочений саморобним способом до залишкової довжини 426 мм., яка виготовлена промисловим способом та придатна до стрільби, шість патронів які є боєприпасами - 5,45-мм. проміжними патронами зразка 1974 року, які призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї автоматів «АК-74», «АКС-74», «АКС-74У», кулемета «РПК-74» та їх модифікацій, які придатні до стрільби, корпус гранати М 67 та запал типу НОМЕР_1 які являють собою осколкову ручну гранату типу М 67 яка відноситься до категорії бойових припасів та корпус гранати GHO-1 та запал типу AF 11, які являють собою осколкову ручну гранату типу GHO-1, яка відноситься до категорії бойових припасів, які ОСОБА_4 умисно незаконно придбав, переніс та зберігав за місцем свого мешкання на території домоволодіння АДРЕСА_2 , без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав у повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Він дійсно 15.11.2023 року приблизно о 17 годин 00 хвилин рухався поблизу будинку АДРЕСА_2 , де поряд із сміттєвим баком побачив мішок, відкривши який побачив, що в середині знаходяться предмети які являють собою два корпуси гранат с запалами до них, набої у кількості 6 одиниць та обріз гладкоствольної мисливської рушниці він підібрав із землі мішок в якому знаходились предмети і переніс до себе за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де почав зберігати. Просив суд врахувати його щире каяття і суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 та його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, які виразились у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів та вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Згідно з ч.1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - є щире каяття.

У відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Розглядаючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_4 , суд також враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, що він раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким умисним, вину свою визнав повністю, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередню характеристику за місцем мешкання, а тому з метою попередження вчинення ним нових злочинів йому необхідно і доцільно призначити покарання в межах санкції інкримінованої йому статті у виді позбавлення волі за правилами ст.75 КК України на чому в судових дебатах наполягав прокурор.

Суд вважає, що саме таке покарання буде сприяти його виправленню та попередженню скоєння нових злочинів, а також буде необхідним та достатнім.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 364, 369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за умови, що на протязі 2 (двох) років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1, пункту 2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: уламки корпусів гранат М67, GHO та запалів М-213, АF-11, шість патронів 5,45 мм, один патрон, патрон 16 калібру, гільза 16 калібру, рушниця «ЗК» №5487 г 16 калібру у сейф пакеті №2063500 після набрання вироком законної сили передати у розпорядження дозвільної системи ГУНП в Донецькій області, а у разі відмови від отримання - знищити.

У рахунок відшкодування витрат на проведення судових експертиз стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати за: судово експертизу №СЕ-19/105-24/400-ВТХ від 29 січня 2024 року, у розмірі 9 087,36 гривень та судову експертизу №СЕ-19/105-24/364-БЛ від 31 січня 2024 року у розмірі 6 815, 52 гривень.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1