Справа № 346/5081/24
Провадження № 1-в/346/482/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації колонії ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання начальника державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» Міністерства юстиції України про звільнення від покарання та пом`якшення покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, раніше судимого:

вироком Івано-Франківського міського суду 24.07.2019 року за ст.ст. 185 ч.2, 15 ч.2-186 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4, 71 ч.1 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі;

вироком Івано-Франківського міського суду від 28.06.2023 року за ст.ст. 185 ч.4, 69 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі;

вироком Івано-Франківського апеляційного суду від 06.08.2024 року за ч.4 ст. 185 КК України засудженого до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Івано-Франківського міського суду від 28.06.2023 року та призначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі

початок строку: 26.10.2023 р.

кінець строку: 26.11.2028 р.

ВСТАНОВИВ:

17.09.2024 року адміністрація ДУ «Коломийська виправна колонія (№ 41)» звернулася до суду із вказаним клопотанням, у якому посилається на те, що відповідно до ч. 1 ст. 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Оскільки Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року (набув чинності 09.08.2024 року), збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, зокрема викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрата, вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. ОСОБА_5 засуджений на підставі вироку Івано-Франківського апеляційного суду від 06.08.2024 року, яким вирок Івано-Франківського міського суду від 18.04.2024 року скасовано та ухвалено новий вирок та засуджено ОСОБА_5 за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Івано-Франківського міського суду від 28.06.2023 року та призначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Тому, враховуючи вищенаведене, подають клопотання відносно засудженого ОСОБА_5 , для вирішення питання щодо приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ.

В судовому засіданні представник колонії клопотання підтримав, просить його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 просить клопотання задовольнити.

Прокурор проти задоволенні клопотання колонії не заперечила.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали, надані в обґрунтування клопотання, дійшов наступних висновків.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно з 01.07.2022 р. по 30.11.2022 року становило 2600 грн. та з 01.12.2022 р. по 31.12.2022 року становило 2684 грн, та станом на 2023 рік становило 2684 грн.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)», за вироком Івано-Франківського апеляційного суду від 06.08.2024 року за ч.4 ст. 185 КК України , остаточне покарання визначене у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Відповідно до вказаного вироку, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України. При цьому розмір шкоди за правопорушення, вчинене 22.04.2023 року становить 812,5 грн.; розмір шкоди за правопорушення, вчинене 09.05.2023 року становить 1929,9 грн.; розмір шкоди за правопорушення, вчинене 13.05.2023 року становить 899,7 грн.; розмір шкоди за правопорушення, вчинене 26.05.2023 року становить 459,9 грн.; розмір шкоди за правопорушення, вчинене 25.07.2023 року становить 354,3 грн.

Крім того, відповідо до вироку Івано-Франківського міського суду від 28.06.2023 року, яким частково приєднано невідбуту частину покарання, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, при цьому розмір шкоди за правопорушення, вчинене 23.10.2022 року становить 649,80 грн.; розмір шкоди за правопорушення, вчинене 02.11.2022 року становить 939,70 грн.; розмір шкоди за правопорушення, вчинене 05.12.2022 року становить 462,60 грн

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на наведене суд вважає необхідним застосувати у даній справі зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведені норми закону, суд встановив, що застосовуючи зворотну дію закону у часі на момент вчинення ОСОБА_5 злочину, за який останнього було засуджено, слід дійти висновку, що особа, яка вчинила крадіжку майна, може бути притягнута до кримінальної відповідальності у разі, якщо сума викраденого майна станом на момент вчинення правопорушення перевищує 2600 грн. з 01.07.2022 р. по 30.11.2022 року та 2684 грн з 01.12.2022 р. по 31.12.2022 року та станом на 2023 рік. В даному випадку суми є нижчі, що свідчить про відсутність підстав притягнення до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом №3886-ІХ, на підставі ст. 5 КК України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання за вироком Івано-Франківського апеляційного суду від 06.08.2024 року.

На підставі ст.5, ч.2 ст.74 КК України,Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.336, 537,539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Подання задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від остаточного покарання, призначеного вироком Івано-Франківського апеляційного суду від 06.08.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1