Справа № 720/2694/24
Провадження № 1-кп/720/158/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

законного представника потерпілої ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 152 ч. 4; ст. 152 ч. 6; ст. 15 ч. 3 ст. 152 ч. 6 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2024 року до Новоселицького районного суду Чернівецької області від прокурора надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002121 від 22 травня 2024 року разом із реєстром матеріалів досудового розслідування за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 152 ч. 4; ст. 152 ч. 6; ст. 15 ч. 3 ст. 152 ч. 6 КК України.

Ухвалою суду від 23 вересня 2024 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за можливе призначити справу до судового розгляду.

Інші учасники судового розгляду підтримали думку прокурора щодо можливості призначення справи до судового розгляду. Крім цього, обвинувачений не виявив бажання про розгляд даного провадження судом присяжних.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дослідивши заявлені клопотанн, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду по справі з наступних підстав.

Дане кримінальне провадження підсудне Новоселицькому районному суду Чернівецької області відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України.

Обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України та поверненню прокурору не підлягає. Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення кримінального провадження за обвинувальним актом відносно обвинуваченого до судового розгляду.

Приймаючи до уваги, що кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 стосуються статевої свободи та недоторканості малолітньої потерпілої, суд із урахуванням думки учасників судового розгляду вважає за необхідне здійснити кримінальне провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження, що відповідає положенням ч. 2 ст. 27 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, замінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Прокурор подав до суду клопотання, в якому просить обвинуваченому продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній обвинувачується у вчиненні декількох особливо тяжких кримінальних правопорушень, перебуваючи на волі може ухилитися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, здійснити вплив на свідків та малолітню потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому є всі законні підстави для продовження йому обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання та просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Законний представник та представник малолітньої потерпілої підтримали клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою

Заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали додані до клопотання прокурора та заперечення захисника, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Тримання під вартою за нормами ч. 1 ст. 183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні декількох особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі.

Враховуючи тяжкість інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень та його особу, який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину з погрозою насильства щодо малолітньої потерпілої, він знайомий з потерпілою та проживав з нею за однією адресою, йому відомі обставини кримінального провадження, що свідчить про існування ризиків того, що ОСОБА_9 перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на малолітню потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор в клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені раніше ризики не зменшились і для їх запобігання, застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу є безпідставним.

Зважаючи на те, що кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 скоєні із погрозою застосування насильства стосовно малолітньої потерпілої та застосуванням такого насильства, суд не вбачає підстав для визначення застави при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що відповідає положенням ч. 4 ст. 183 КПК України.

Щодо доводів захисника про обрання більш м`якого запобіжного заходу суд виходить з наступного.

Так, згідно із ст. 29 Конституції України та ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обмеження права людини та свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і на підставах та в порядку, встановлених законом.

В своєму рішенні у справі «Москаленко проти України» від 20 травня 2010 року, Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину, а у справі «Ілійко проти України» зазначено, що серйозність пред`явленого обвинувачення є тим фактором, який надає можливість продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки це є один із аспектів при оцінюванні загрози ухилення від слідства/суду чи продовження заняття злочинною діяльністю.

Обрання в цій ситуації більш м`якого запобіжного заходу до набрання остаточним судовим рішенням законної сили на стадії закінчення судового розгляду не тільки не усуває ризику переховування від суду, а й значно підвищує його.

Ризики констатовані в справі дають підстави для висновку, що потреби тримання під вартою в цьому випадку переважають над правами обвинуваченого на особисту свободу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 194, 314-316, 369, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 152 ч. 4; ст. 152 ч. 6; ст. 15 ч. 3 ст. 152 ч. 6 КК Українипризначити до судового розгляду у закритому судовому засіданні на 21 жовтня 2024 року о 13 годині 00 хвилин в залі судових засідань Новоселицького районного суду Чернівецької області.

Розгляд кримінального провадження здійснювати колегіально.

В судове засідання викликати наступних учасників кримінального провадження: прокурора, захисника, потерпілу, законного представника потерпілої, представника потерпілої, свідків та обвинуваченого.

Участь прокурора є обов`язковою.

Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 152 ч. 4; ст. 152 ч. 6; ст. 15 ч. 3 ст. 152 ч. 6КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Термін тримання під вартою за даною ухвалою рахувати з 15 години 15 хвилин 27 вересня 2024 року до 15 години 15 хвилин 26 листопада 2024 року.

На ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу може бути подано апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3 .

Копію ухвали отримав __________________ 26.09.2024 року