Справа № 369/5936/13-к
Провадження по справі № 1-в/752/363/24
У Х В А Л А

іменем України

"04" листопада 2024 р. суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , отримавши клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0007712, дані про яке 21.08.2017 р. внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

встановив:

04 листопада 2024 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 , в якому він просить зарахувати у строк покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2020 строк його попереднього ув`язнення у іншому кримінальному провадженні №0001785, дані про яке 11.03.2013 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за наслідками розгляду якого Голосіївським районним судом м. Києва від 07.11.2023 також постановлено вирок. Строком попереднього ув`язнення вважає періоди, коли він тримався у слідчому ізоляторі у кримінальних провадженнях №№ №0007712, 0001785: з 18.04.2010 по 14.09.2012, 17.12.2013 по 16.12.2014, 19.12.2017 по теперішній час.

Вирішуючи питання про можливість призначення до розгляду клопотання засудженого ОСОБА_2 , суд приходить до наступних висновків.

Так, вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 24.12.2020 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України. Остаточне покарання призначено відповідно до вимог частин 1, 4 статті 70 КК України з урахуванням вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 13.05.2019 р., а саме у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Строк відбування покарання визначено таким, що підлягає обрахуванню з 24 квітня 2020. Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_2 у строк покарання зараховано часткове відбуте ним покарання у період з 19.12.2017 р. по 23.04.2020 р. (включно) за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 13.05.2019 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення та/або однин день відбування покарання на один день позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 26.05.2020 та був направлений на виконання.

07.11.2023 за наслідками розгляду кримінального провадження №0001785 від 11.03.2013 Голосіївський районний суд м. Києва, ухвалив вирок, яким зокрема ОСОБА_2 визнав невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 та ч.4 ст.187 КК України, та виправдав на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України.

Даний вирок оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду і на даний час набрав законної сили.

На даний час ОСОБА_2 відбуває покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 24.12.2020 у ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)».

Згідно п. 1 ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.1,4 ч.1 вказаної статті клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 КПК України, а до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 КК України, 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює, 14 частини першої статті 537, статті 538 КПК України.

Згідно із Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VІІІ від 26.11.2015 року, суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм, до компетенції суду, який ухвалив вирок, віднесено вирішення клопотань, пов`язаних з виконанням вироку тільки щодо відстрочки виконання вироку, заміни покарання відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України, тимчасового залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону до колонії, слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду) та вирішення інших питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Вирішення усіх інших питань, які виникають під час виконання вироків, віднесено до компетенції судів, в межах територіальної юрисдикції яких виконується вирок, або в межах територіальної юрисдикції яких засуджений відбуває покарання.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, якою визначено, що у випадках, коли положення цього КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Враховуючи положення ст. 537, 539 КПК України, з урахуванням положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», суд приходить до висновку, що застосування вказаного Закону здійснюється місцевими судами за місцем відбування засудженими покарання.

Така ж правова позиція викладена в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.01.2016 року (вих. № 223-20/0/4-16) щодо застосування окремих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VІІІ від 26.11.2015 року.

Таким чином, питання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання, з клопотанням про вирішення якого звернувся засуджений ОСОБА_2 не відноситься до компетенції Голосіївського районного суду м. Києва, а належить до компетенції місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, зокрема до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

За таких обставин клопотання засудженого ОСОБА_2 про застосування щодо нього положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» слід повернути заявнику та роз`яснити йому право звернутися з таким клопотанням до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого він відбуває покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 72 КК України; ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України; ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», суд -

постановив:

Клопотання ОСОБА_2 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України повернути заявнику.

Роз`яснити ОСОБА_2 його право на звернення із зазначеним клопотанням до місцевого суду за місцем відбування ним покарання, яким на даний момент є Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Ухвала набирає законної силі після закінчення строку на її оскарження.

Може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1