Провадження № 1-кп/185/1222/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в період воєнного стану в залі суду м.Павлограда у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001003 від 05.07.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого ФОП « ОСОБА_3 », раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, при наступних обставинах:

06 січня 2024 року близько о 17.00 год. обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Toyota Land Cruiser 200», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить останньому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 10.02.2023 року, грубо порушуючи вимоги п.18.4 Правил дорожнього руху України, згідно до якого «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах руху, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити свій рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», п.18.1 Правил дорожнього руху України, згідно до якого «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», рухаючись в крайній лівій смузі руху зі швидкістю близько 50 км/год. по АДРЕСА_1 , яка має по дві смуги руху у кожному напрямку, з боку м.Донецьк у напрямку м.Дніпро, наближався до нерегульованого пішохідного переходу, який знаходиться напроти будинку АДРЕСА_2 . У вказаний час, попереду, відносно напрямку вказаного транспортного засобу, з лівого узбіччя на пішохідний перехід, який позначений по ходу його руху дорожнім знаком 5.38.1 Правил дорожнього руху «Пішохідний перехід», на проїзну частину вул.Дніпровська м.Павлограда вийшов пішохід неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_8 , які у темпі кроку почали перетинати вказану проїзну частину, рухаючись зліва направо відносно напрямку руху вищевказаного транспортного засобу.

Під час руху обвинувачений ОСОБА_3 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, рухаючись у зоні дії дорожнього знаку 5.38.1. «Пішохідний перехід», ігноруючи його вимогу, наближався до пішохідного переходу, по якому рухалися пішоходи неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_8 . Надалі попереду руху автомобіля «Toyota Land Cruiser 200» у правій смузі руху, у вказаний час зупинився автомобіль марки «Volkswagen» у корпусі білого кольору, який почав пропускати пішоходів.

При здійсненні у зазначених умовах подальшого руху, навпроти будинку АДРЕСА_2 обвинувачений ОСОБА_3 несвоєчасно виявив на смузі свого руху пішоходів свідка ОСОБА_8 та неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 та на пішохідному переході допустив наїзд передньою лівою частиною керованого ним автомобіля марки «Toyota Land Cruiser 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на зазначених пішоходів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді травми декількох м`язів та сухожилків у ділянці лівого плеча та плечового поясу (закритого вивиху лівого ключично-акроміального з`єднання), саден лівого ліктьового суглобу, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості та спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як на 21 день).

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 18.4, 18.1 Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В підготовчому судовому засіданні обвинуваченим та представником потерпілого були подані письмові клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим, завдані збитки потерпілому повністю відшкодовані, ніяких претензій потерпілий до обвинуваченого не має.

Прокурор підтримав заявлені клопотання обвинуваченого та представника потерпілого про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням останнього із потерпілим на підставі ст.46 КК України, оскільки обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, розкаюється, інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, у відповідності до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, з необережною формою вини, шкода завдана злочином була компенсована повністю, потерпілий претензій до обвинуваченого не має.

Обвинувачений підтвердив факт примирення, свою вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі, щиро кається, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, завдані збитки компенсував.

Законний представник та представник неповнолітнього потерпілого підтримали клопотання про закриття кримінального провадження та вважають, що є усі підстави для закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 підтвердив факт примирення, не заперечує проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, претензій до обвинуваченого не має.

Заслухавши в підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження, неповнолітнього потерпілого, його законного представника та представника, дослідивши надані стороною обвинувачення письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Частина 7 статті 284 КПК України передбачає, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої п.1 ч.2 цієї статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як вбачається із роз`яснень, викладених в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», за наявності передбачених у ст.46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Відповідно до ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, з необережною формою вини.

З довідки інформаційного центру вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 є особою, яка є несудимою особою.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст.286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст.46 КК України. Відповідно до ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про задоволення клопотань обвинуваченого та представника потерпілого, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, віднесене до категорії необережного нетяжкого злочину, примирився із потерпілим, збитки відшкодував, щиро розкаюється у вчиненому, учасники кримінального провадження не заперечували проти задоволення клопотань обвинуваченого та представника потерпілого про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

У відповідності до ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені клопотання обвинуваченого та представника потерпілого необхідно задовольнити та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, що передбачена ч.1 ст.286 КК України, а кримінальне провадження, що внесене в ЄРДР за №0001003 від 05.07.2024 року, закрити.

Оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 закривається з підстави, яка є нереабілітуючою, тому процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування на залучення експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.12.2021 (справа №132/283/21, провадження № 51-4668км21), від 07.10.2021 (справа №584/800/20, провадження №51-1800км21), від 29.09.2021 (справа №342/1560/20, провадження №51-2331км21) та у висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному у постанові від 12.09.2022 (справа № 203/241/17, провадження № 51-4251км21).

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 288 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання обвинуваченого та представника потерпілого про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням потерпілого та обвинуваченого - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

На підставі ст.46 КК України, кримінальне провадження, що внесене в ЄРДР за №0001003 від 05.07.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 4785.40 гривень.

Речові докази:

- медичну картку на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зберігається в Павлоградському РВП ГУНП в Дніпропетровській області після набрання ухвалою законної сили повернути до КП «РМЦРЗ» ДОР»

- диск CD-R з записом з камери відеоспостереження за 06.01.2024 року, на якому зафіксовано механізм дорожньо-транспортної пригоди, долучений до матеріалів кримінального провадження, - після набрання ухвалою законної сили зберігати в кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1