ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2273/24 Справа № 201/5915/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7

захисниці ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у режимі відеоконференції, у м. Дніпрі матеріали судового провадження у межах кримінального провадження № 0000902 від 13.04.2018 року, за апеляційною скаргою прокурора Правобережної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_6 , поданою на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27 травня 2024 року про повернення прокурору обвинувального акту по кримінальному провадженню №0000902 щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_9 за ч.3 ст.186 КК України,

встановила:

Оскаржуваною ухвалою, за результатами підготовчого судового засідання, суд першої інстанції повернув прокурору обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000902 щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_9 за ч.3 ст.186 КК України.

Підставою для такого рішення суд першої інстанції зазначив що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, тобто, у відкритому викраденні чужого майна (грабіж)за попередньою змовою групою осіб та поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та з проникненням у інше приміщення.

Потерпілою стороною у цьому кримінальному провадженні визнаний ОСОБА_11 (особа, яка зазнала насильства) та юридична особа - ТОВ ПХК Союз-Реагент, майном якої заволоділи обвинувачені.

У обвинувальному акті, як зазначив в ухвалі суд, відсутні зазначеними анкетні відомості представника потерпілого ОСОБА_12 : останній не підтвердив своїх повноважень, не є ані зареєстрованим адвокатом, ані керівником чи працівником ТОВ ПХК Союз-Реагент. Відповідно, ОСОБА_12 наразі не має законних підстав бути представником потерпілої особи, що, на думку суду, є істотним порушенням вимог діючого КПК України і ця обставина позбавляє суд можливості викликати належним чином потерпілого ОСОБА_11 та представника зазначеної вище юридичної особи, без присутності яких підготовче судове засідання провести неможливо.

Крім того, стороною обвинувачення не у повній мірі з`ясовані відомості та місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_10 .. За результатами неодноразового його виклику до суду повістками той жодного разу не з`явився і судові ухвали про приводи результатів також не мали.

Такі обставини також позбавляють суд здійснити виклик обвинуваченого та провести за його участю судові засідання у розумний строк.

Зазначені недоліки суд першої інстанції вважав такими, що не можуть бути усунутими у судовому засіданні і є свідченням невідповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України.

У поданій апеляційній скарзі прокурор Правобережної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати із призначенням нового судового розгляду, на підставі допущених судом істотних порушень вимог КПК України та невідповідністю висновків фактичним обставинам справи.

Зокрема, прокурор, із посиланням на приписи п.5 ч.2 ст.291 КПК України, вважає, що обвинувальний акт у зазначеному вище кримінальному провадженні повністю відповідає вимогам закону, оскільки містить конкретизований та зрозумілий опис фактичних обставин вчиненого ОСОБА_10 та ОСОБА_9 кримінального правопорушення, правову кваліфікацію дій обох обвинувачених.

Крім того, обвинувальний акт містить і зазначення анкетних даних представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_12 , а відсутність таких даних щодо іншого потерпілого - ОСОБА_11 - не є, на думку апелянта, істотним недоліком, оскільки ця особа є встановленою і має визначений на стадії досудового розслідування процесуальний статус потерпілого.

Зазначені в ухвалі суду як недоліками відсутність даних про потерпілих прокурор вважає надуманими та такими, що можуть бути з`ясованими під час судового розгляду справи.

Крім того, під час судових розглядів суд першої інстанції наділений діючим КПК України правом визначити процедуру вручення повістки іншим, переліченим у ч.2 ст.135 КПК України, особам; оголосити розшук обвинуваченого ОСОБА_10 .

Під час апеляційного розгляду матеріалів кримінального провадження:

- прокурори ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали подану стороною державного обвинувачення апеляційну скаргу у повному обсязі викладених у ній доводів та просили про скасування ухвали суду першої інстанції із призначенням нового судового розгляду;

- захисниця ОСОБА_8 заперечувала проти доводів апеляційної скарги прокурора та просила залишити ухвалу суду без змін;

- обвинувачений ОСОБА_9 просив про скасування ухвали суду, зазначав про надмірну тривалість знаходження матеріалів кримінального провадження у суді першої інстанції та зазначив про відому йому обставину проходження ОСОБА_10 служби у лавах ЗСУ.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, проаналізувавши наведені у апеляційній скарзі прокурора доводи та співставивши їх із наявними у матеріалах кримінального провадження обставинами, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно із п.3 ч.3 ст.314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні суд, зокрема, має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Судове рішення, ухвалене за результатами розгляду матеріалів провадження, повинно відповідати зазначеним у ст.370 КПК України законності, обґрунтованості та умотивованості.

Такі вимоги закону судом під час ухвалення рішення про повернення обвинувального акту прокурору належним чином не дотримані.

За висновком суду першої інстанції, обвинувальний акт не містить відомостей щодо двох потерпілих ОСОБА_11 відносно якого було вчинено насильство та ТОВ ПХК Союз-Реагент, якому спричинено збитки на суму 13 142, 50 грн.

До такого висновку суд першої інстанції дійшов посилаючись на викладені у обвинувальному акті обставини кримінального провадження. Суд першої інстанції вказав, що відсутність таких відомостей позбавляє суд можливості переконатися у належних процесуальних повноваженнях ОСОБА_12 , який зазначений як представник потерпілого та якого в обвинувальному акті не конкретизовано.

Однак, з таким висновком, колегія суддів не погоджується, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи і не ґрунтується на кримінальних процесуальних нормах закону та суперечить дійсним обставинам справи і нормам закону по своїй суті.

Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити в собі, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. За п.3 частини 2 цієї статті обвинувальний акт також повинен містити анкетні відомості потерпілого (прізвище, ім`я по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство)

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Відповідно до змісту даного обвинувального акту, останній містить виклад фактичних обставин вчинення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 інкримінованих їм діянь, які прокурор вважає встановленими, зокрема, визначені місце вчинення злочину, його правова кваліфікація із посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення щодо обвинувачених.

Конкретність викладення фактичних обставин у даному кримінальному провадженні, які підлягають доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення кожного окремо, час, місце, спосіб та інші обставини їх вчинення, викладено у даному обвинувальному акті достатньо зрозуміло, що є важливим і суттєвим не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист і фабула обвинувачення в даному випадку є фактичною моделлю вчинених кримінальних правопорушень.

Обвинувальний акт також містить всі анкетні відомості представника потерпілого ОСОБА_12 , що відповідає вимогам п.3 ч.2 ст. 291 КПК України, і спростовує висновок суду про їх відсутність, тому і посилання суду на порушення вимог п.3 ч.2 ст. 291 КПК України в цій частині є безпідставним і необґрунтованим.

Відсутність у обвинувальному акті анкетних даних потерпілого ОСОБА_11 не є, на думку колегії, безумовною перепоною для призначення справи до судового розгляду, адже, зазначена особа визнана на стадії досудового розслідування потерпілим, він допитаний із визначенням у протоколі допиту його анкетних даних, які суд може перевірити під час судового розгляду.

Скасування судом апеляційної інстанції попереднього вироку цього ж суду ухвалою від 29.05.2019 року не містило, серед інших, підстав для скасування ухваленого судового рішення саме із підстав відсутності анкетних даних ОСОБА_11 , тому, посилання суду на ці обставини є надуманим.

Відсутність встановленого судом під час підготовчого судового засідання дійсного місця знаходження одного із обвинувачених - ОСОБА_10 - також не може бути визнана безумовною підставою для повернення прокурору обвинувального акту, адже, інший обвинувачений - ОСОБА_9 зазначив про відоме йому перебування ОСОБА_13 у лавах ЗСУ. Судом першої інстанції могли бути вжиті відповідні процесуальні дії щодо встановлення цієї особи шляхом скерування відповідних запитів тощо, або оголошення обвинуваченого у розшук за відсутності результатів.

Таким чином, зазначені судом першої інстанції вказані вище формальні недоліки не є суттєвими, і не є перешкодою для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, оскільки всі інші питання щодо встановлення повноважень представника потерпілого та особи потерпілого, а так само доведеності вини і правової кваліфікації дій обвинувачених, належності чи допустимості доказів, з`ясовуються судом і розглядаються при розгляді справи по суті.

За таких обставин, рішення суду про повернення прокурору обвинувального акту не можна визнати обґрунтованим, а викладені в ухвалі суду першої інстанції підстави - суттєвими та такими, що відповідали б вимогам закону.

Колегія суддів погоджується із викладеними у попередній ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 25.11.2019 року, якою попередня ухвала Жовтневого райсуду м.Дніпропетровська від 31.10.2019 року вже була скасована за аналогічними підставами та які суд повторно використав для чергового повернення обвинувального акту, усупереч висловленим апеляційним судом висновком.

У зв`язку із встановленими допущеними судом першої інстанції істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю викладених у оскаржуваній ухвалі висновками фактичними обставинами справи, колегія суддів, відповідно до ст.409 КПК України, вважає за необхідне скасувати ухвалу суду та повернути матеріали провадження на новий судовий розгляд.

Доводи апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 є слушними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.405,407,409, 418,419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора Правобережної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_6 - задовольнити у повному обсязі.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27 травня 2024 року про повернення прокурору обвинувального акту із додатками у кримінальному провадженні №0000902 щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_9 за ч.3 ст.186 КК України - скасувати із призначенням нового судового розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4