Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

21 листопада 2024 року м. Рівне

Справа № 562/3550/24

Провадження № 11-сс/4815/348/24

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2024 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні №0000405,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №6 Рівненського РУП ГУНП в Рівненськой області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором - Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Запоріжжя, Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20 грудня 2024 року, без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 просить вказану ухвалу скасувати та обрати йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування цих вимог зазначив, що наведені в клопотанні ризики є не обґрунтованими, оскільки він не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у даному кримінальному провадженні та вчиняти нові кримінальні правопорушення. Вказує, що він вину у скоєному злочині визнає, має міцні соціальні зв`язки, оскільки проживає разом з молодшою сестрою та племінником, являється інвалідом, а тому потребує постійного догляду та лікування, що неможливо забезпечити в місцях позбавлення волі. Крім того зазначає, що оскільки він має постійне місце проживання, застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням відповідних процесуальних обов`язків, зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_4 щодо безпідставності апеляційних вимог, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як визначено ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За визначенням ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При цьому, пунктом 5 ч.2 ст. 183 КПК передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі - КК), що підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме: протоколами огляду місця подій від 19.10.2024 та 18.10.2024; протоколами допиту потерпілої ОСОБА_9 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.10.2024 року, що в своїй сукупності підтверджують наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_5 .

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» дав визначення терміну «обґрунтована підозра», вказавши, що це означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На переконання колегії суддів, зібрані органом досудового розслідування докази на даному етапі досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому злочині.

24 жовтня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК.

При цьому, під час розгляду клопотання, слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, а саме, що підозрюваний може вчинити нові кримінальні правопорушення та незаконно впливати на потерпілу та свідків у данному кримінальному провадженні.

Колегія суддів, перевіривши матеріали за даним клопотанням, вважає такий висновок слідчого судді правильним.

Зокрема, як встановлено судом, ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, що свідчить про високий ризик вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення. Оскільки у ОСОБА_5 відсутні міцні соціальні зв`язки, адже він не одружений, немає утриманців, офіційно не працює, немає постійного заробітку, являється жителем Запорізької області, тому він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця проживання.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на свідків та потерпілу у вказаному кримінальному провадженні шляхом тиску, умовлянь, або будь-яким іншим чином, з метою зміни даних ними показань під час досудового розслідування та судовому розгляді.

Тому, враховуючи сукупність вказаних обставин із урахуванням тяжкості можливого покарання за вчинення злочину, в якому на даний час підозрюється ОСОБА_5 , наявні всі підстави стверджувати, що у разі не застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, він зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Жодних обставин, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_5 під вартою, так і про допущення при розгляді даного клопотання процесуальних порушень, під час апеляційного розгляду встановлено не було.

Окрім того, при обранні запобіжного заходу виді тримання під вартою, слідчий суддя, враховуючи положення ч.4 ст. 183 КПК, правомірно прийшов до висновку не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 вчинений із застосуванням насильства.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, на даній стадії досудового розслідування, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, а тому апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2024 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 - без задоволення.

Ця ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3