справа № 235/4499/24
№ провадження 1-кп/208/704/24
ВИРОК

Іменем України

27 листопада 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0002537 від 20.05.2024 року і угоду про визнання винуватості від 25.11.2024 року, укладену між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця смт. Риковичі, Іванівського району, Волинської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, солдат резерву 44 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , солдат, раніше не судимого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ., -

в с т а н о в и в:

Відповідно до обвинувального акту і угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, встановлено, що солдат ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді солдата резерву 44 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, 09.05.2024 о 11:05 годин, перебуваючи на території внутрішнього подвір`я приватного домоволодіння у АДРЕСА_2 , відкрито відмовився виконати бойове розпорядження командира НОМЕР_2 окремої єгерської бригади (військова частина НОМЕР_1 ) ОСОБА_6 № НОМЕР_3 ОКП-Селидове від 08.05.2024, доведене т.в.о заступника командира військової частини з морально- психологічного забезпечення начальником відділення морально- психологічного забезпечення капітаном ОСОБА_7 , згідно якого, окрім іншого, 22 військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 (резервної роти), а саме старшому лейтенанту ОСОБА_8 , головному сержанту ОСОБА_9 , штаб-сержанту ОСОБА_10 , старшому сержанту ОСОБА_11 , сержанту ОСОБА_12 , сержанту ОСОБА_13 , сержанту ОСОБА_14 , сержанту ОСОБА_15 , молодшому сержанту ОСОБА_16 , молодшому сержанту ОСОБА_17 , молодшому сержанту ОСОБА_18 , старшому солдату ОСОБА_19 , старшому солдату ОСОБА_20 , солдату ОСОБА_21 , солдату ОСОБА_22 , солдату ОСОБА_23 , солдату ОСОБА_5 , солдату ОСОБА_24 , солдату ОСОБА_25 , старшому солдату ОСОБА_26 , солдату ОСОБА_27 та солдату ОСОБА_28 необхідно було до 15.00 09.05.2024 прибути в район зосередження 3 сгерської роти 1 сгерського батальйону по маршруту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та перейти в оперативне підпорядкування командира 3 сгерської роти 1 сгерського батальйону для виконання бойового завдання по обороні позицій в батальйонний рубіж оборони 1 стерського батальйону щодо виконання завдань оборонного бою, недопущення подальшого просування противника, створення умов для подальших дій, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони.

Своїми діями, солдат ОСОБА_5 , за викладених вище обставин обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, в умовах воєнного стану.

25.11.2024 р. між прокурором та обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості. Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторонами угоди визначено узгоджене покарання ОСОБА_5 за ч.4 ст.402 КК України і з урахуванням ст. 69 КК України сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, у вигляді у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Сторони вважають за можливе з урахуванням всіх обставин кримінального провадження на підставі ст. 58 КК України замінити ОСОБА_5 основне покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України на покарання у виді 2 (двох) років службового обмеження для військовослужбовця строком на 2 (два) роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 (двадцять) відсотків в дохід держави.

Розглянувши в судовому засіданні угоду між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, про визнання винуватості, вислухавши з приводу цього пояснення сторін про затвердження угоди, перевіривши укладену угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, роз`яснивши сторонам наслідки її затвердження, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості ОСОБА_5 , може бути затверджена та обвинуваченому призначене узгоджене покарання.

Відповідно до положень п. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим) може бути укладена у провадженні щодо кримінальних правопорушень, злочинів невеликої тяжкості, злочинів середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме ступінь сприяння ОСОБА_5 у проведенні кримінального провадження щодо нього, характер і тяжкість обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 402 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана державним інтересам. Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України. Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а її умови не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Таким чином, судом встановлено наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Враховуючи данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також його критичне ставлення до скоєного, суд вважає наявними підстави для застосування ст. 69 КК України, та призначення ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 4 ст.402 КК України.

У судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та на її підставі винести вирок.

Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості та він згоден з призначенням обвинуваченому покарання, зазначеного в угоді.

Обвинувачений пояснив, що він цілком розуміє характер кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, по якому йому пред`явлене обвинувачення і по якому він визнає вину, розуміє наданні законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості. Згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити цю угоду.

Таким чином, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, про визнання винуватості та призначення узгодженого між ними покарання за вчинення кримінального правопорушення, відповідно до вимог ч. 1ст. 475 КПК України.

Судові витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст.110, 124, 314, 369, 371-374, 468-476 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 25.11.2024 року, укладену між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 58 КК України замінити ОСОБА_5 основне покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України на покарання у виді 2 (двох) років службового обмеження для військовослужбовця строком на 2 (два) роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 (двадцять) відсотків в дохід держави.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ст. 72 ч. 1 п. 1 «в», 5 КК України у строк остаточно призначеного покарання зарахувати попереднє ув`язнення з 09.05.2024 по день ухвалення вироку з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають три дні службового обмеження для військовослужбовців.

До набрання вироком законно сили залишити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Суддя ОСОБА_1