КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №760/1945/24 Провадження №11-кп/824/5307/2024Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003020, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, без місця реєстрації та проживання, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 22 березня 2024 року,-

В С Т А Н ОВ И В:

Вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 22 березня 2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років і 6 місяців.

По справі вирішено питання про речові докази, арешт майна та процесуальні витрати.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 23.10.2023 року, приблизно 13 год., знаходячись на території парку «Уманський» за адресою: м. Київ, бульвар Чоколівський, 42-Б, та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, наніс потерпілому один удар ножем по шиї, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення шиї з пошкодженням трахеї, які за критерієм небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

В поданій апеляційній скарзі із уточненнями захисник ОСОБА_8 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, застосувати положення статей 69, 75 КК України, призначити обвинуваченому більш м`яке покарання та звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

Як вважає захисник, судом належним чином не мотивовано неможливість призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень статті 69 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

В обґрунтування підстав для пом`якшення покарання та звільнення від відбування покарання з випробуванням просить врахувати, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, надав послідовні показання щодо обставин нанесення тілесного ушкодження потерпілому. Крім цього, посилається на те, що обвинувачений в силу статті 89 КК України раніше не судимий, має позитивні характеристики, не офіційно працює.

Звертає увагу суду, що обвинувачений ОСОБА_7 виявляє ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання наркотиків та інших психоактивних речовин, що підтверджується висновком експерта №1283 від 12.12.2023 року.

Зазначені обставини вважає такими, що пом`якшують покарання, та є достатніми для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

З наведених підстав просить вирок суду змінити, призначити ОСОБА_7 покарання, із застосуванням положень ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі статті 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 1 рік.

В решті вирок просить залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала рішення суду в частині призначеного покарання законним та справедливим, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК України учасниками судового провадження не оспорюється та не оскаржується, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

За приписами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3)враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції, ближче до мінімальної межі, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставиною, що обтяжує покарання, судом визнано вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції погоджується з призначеним ОСОБА_7 покаранням у виді позбавлення волі на визначений судом строк, оскільки таке покарання за своїм видом та розміром відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим, колегія суддів не вбачає законних підстав для застосування положень статті 69 та 75 КК України та призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, як про це просить захисник у поданій апеляційній скарзі.

Статтею 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до положень статті 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Положеннями ст.75 КК України передбачено, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Мотивувальна частина вироку суду містить достатнє обґрунтування висновку суду про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 положень як статті 69, так і статті 75 КК України.

Не спростовуються такі висновки суду і доводами, наведеними захисником в поданій апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає, що наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, та з урахуванням даних про особу винного, не дають законних підстав для застосування положень ст.69 КК України та призначення обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 1 статті 121 КК України.

Відсутні також об`єктивні дані, які б свідчили про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

За наведених обставин колегія суддів не вбачає законних підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання, а можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням не ґрунтується на вимогах закону.

Оскільки вирок суду, ухвалений щодо ОСОБА_7 , є законним, обґрунтованим та вмотивованим, колегія суддів залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 22 березня 2024 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня отримання ним копії судового рішення.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4