Справа № 214/3677/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 рокуСаксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 21 березня 2024 року під №0000378, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу, громадянки України, маючої середню спеціальну освіту, неодруженої, маючої на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 18 березня 2024 року, в період часу з 18 години до 22 години, знаходячись за місцем свого проживання, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю знайомою ОСОБА_7 , скориставшись тим, що остання забула належну їй банківську картку «ПУМБ» № НОМЕР_1 , привласнила її та 19 березня 2024 року, в період часу з 13 години до 15 години, знаходячись в різних магазинах, розташованих на території Саксаганського району м. Кривого Рогу, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що на балансі даної банківської картки є грошові кошти, які є чужим майном, знаючи від ОСОБА_7 PIN-код даної картки, умисно, шляхом вільного доступу, за допомогою терміналів розрахувалась за товари, сплативши зі вказаної картки грошові кошти в загальній сумі 1660,32 грн., завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 учинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, за ознаками: привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Також ОСОБА_4 у період дії воєнного стану, 19 березня 2024 року, в період часу з 13 години до 15 години, знаходячись в різних магазинах, розташованих на території Саксаганського району м. Кривого Рогу, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що на балансі даної банківської картки є грошові кошти, які є чужим майном, знаючи від ОСОБА_7 PIN-код даної картки, умисно, шляхом вільного доступу, за допомогою терміналів розрахувалась за товари, сплативши зі вказаної картки грошові кошти в загальній сумі 1660,32 грн., завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 учинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

У кримінальному провадженні 15 квітня 2024 року між прокурором та обвинуваченою у присутності її захисника відповідно до вимог ст. 472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень за вказаних вище обставин, при цьому сторони погодились на призначення обвинуваченій покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим на остаточне призначення обвинуваченій покарання у виді 5 років позбавлення волі з випробуванням та з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а з боку потерпілої була надана письмова згода на укладення угоди про визнання винуватості, з умовами якої вона ознайомлена.

Відповідно до положень ст. 474 КПК України розгляд угоди, досягнутої під час досудового провадження, проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження, відсутність яких не є перешкодою для розгляду.

Обвинувачена пояснила, що вона розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. ст. 394, 424, 474, 476 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, наполягала на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Її захисник не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор уважала, що відсутні підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, просила постановити вирок за укладеною угодою.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, у своїй письмовій заяві не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких завдана шкода лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, є кримінальним проступком, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала повністю.

Потерпіла надала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, з умовами угоди ознайомлена.

Також установлено, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою є добровільним, тобто її укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

З`ясовано, що обвинувачена розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Отже, враховуючи вищевикладене, а також відсутність передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України обставин для відмови в затвердженні угоди, суд приходить до висновку, що укладена угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Запобіжний захід до обвинуваченої не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376, 468-470, 472-475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 квітня 2024 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за її обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Після набрання вироком законної сили, речові докази диск DVD-R із супермаркету «VARUS» та банківську картку «ПУМБ» № НОМЕР_1 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .