справа № 208/1310/18
№ провадження 1-кп/208/82/24
УХВАЛА

16 липня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за ст. 187 ч.2 КК України. Обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою по іншому кримінальному провадженню.

Судом допитані потерпілі, свідки, обвинувачені, оголошені матеріали справи.

Перед стадією судових дебатів прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 яке аргументовано тим, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Обвинувачений може переховуватись від суду, усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі визнання винним, може незаконно впливати на свідків з метою зміни показань, вчинити інші злочини, так як є раніше судимим за скоєння умисних кримінальних правопорушень.

Адвокат ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_4 , кожен окремо, не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Інші учасники судового засідання залишили розгляд клопотання на розсуд суду.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження.

ЄСПЛ в рішеннях у справах «Лабіта проти Італії» та інших, неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано, в достатній мірі для розгляду клопотання прокурора, обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального злочину за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання на строк від 7 до 10 років позбавлення волі.

ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Судом враховується тривалий час перебування ОСОБА_4 під вартою, що пов`язано з виключно об`єктивними обставинами.

ОСОБА_4 є раніше неодноразово судимим за вчинення тяжких та особливо тяжких корисливих злочинів, у тому числі судимий за вчинення аналогічного за складом злочину, що свідчить про його стійку антисоціальну поведінку. Даних, про міцні соціальні зв`язки обвинуваченого, суду не надані.

Судом враховується термін покарання, який загрожує у разі визнання ОСОБА_4 винним, що є відповідним ризиком ухилення від суду. Враховуючи попередні судимості обвинуваченого, суд вважає за доведеним ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення, ризик перешкоджання судовому розгляду іншим чином.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу поза всяким сумнівом порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які не зменшились з моменту взяття обвинуваченого під варту, не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 176-178, 183 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора, задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком до 13.09.2024 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1