Справа № 522/1975/24
Провадження № 1-кс/522/5860/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна по матеріалам кримінального провадження № 0000020 від 17.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 436?2, ч. 1 ст. 114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів вказаного кримінального провадження вбачається, що згідно повідомлення ТВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області отримано дані про діяльність невстановленої групи осіб, які діють на території м. Одеси та Одеської області з метою зміни меж території державного кордону України та публічно розповсюджують матеріали із закликами до вчинення таких дій, а також, тих, які виправдовують та заперечують збройну агресію Російської Федерації проти України, а також глорифікують осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України.

Крім того, в рамках кримінального провадження №0000020 від 17.01.2024 досліджуються обставини створення та адміністрування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим та проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , спільноти в Інтернет месенджері «» під назвою «Татарбунары отлов Мужчин», з метою поширення відомостей, що перешкоджають законній діяльності ЗС України та інших передбачених законом військових формувань.

Так, 18.10.2024, слідчим в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області майором юстиції ОСОБА_4 , на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.10.2024, здійснено тимчасовий доступ до речей та документів у ВП №2 СВ Білгород- Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області на 2 поверсі, кабінет №15, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено речі та документи.

Відповідно до ст. 167 КПК України, майно у вигляді речей та документів, щодо яких є Вищевказані речі містять інформацію, яка потребує дослідження в ході проведення досудового розслідування, у тому числі експертного, можливо використовувались причетними особами в ході вчинення кримінального правопорушення.

Зазначені предмети та речі мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів, та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-виховного характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, тобто критеріям речових доказів.

За ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, вилучені предмети можуть бути визнані в якості речових доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим потребують додаткового поглибленого дослідження, в тому числі при проведенні судових експертиз.

Таким чином, всі вилучені в ході обшуку предмети, речі та документи, мають бути збережені для проведення подальших слідчих дій у кримінальному провадженні, для чого слідчий, прокурор, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, повинні вжити необхідних заходів.

Обставини кримінального провадження містять достатні підстави вважати, що без вилучення і арешту у встановленому законом порядку перелічених речей, предметів та документів, вони можуть бути приховані для унеможливлення їх використання в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Вилучені речі, предмети та документи, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Крім того, вилучені речі, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном та постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на документи та речі, які 18.10.2024 вилучені в ході тимчасового доступу до речей та документів у ВП № 2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області на 2 поверсі, кабінет №15, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

1. Копія протоколу обшуку від 07.08.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , на 4 арк., з додатком оптичний диск, на якому знаходиться відеозапис слідчої дії;

2. Копія ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського

міськрайонного суду Одеської області від 05.08.2024 (справа №495/4275/24, №1-кс/495/1669/2024), на 3 арк.;

3. Супровідний лист №63.2/6230 від 19.08.2024, на 1 арк.

4. Постанова про призначення судовох комп`ютерно-технічної експертиз за експертною спеціальністю 10.9 від 19.08.2024, на 3 арк.;

5. Супровідний лист №65/18/3138 від 18.10.2024, на 1 арк.;

6. Довідка-розрахунок, на 1 арк.;

7. Висновок експерта №333/24 від 18.10.2024, на 5 арк., додаток до висновку експерта №333/24 від 18.10.2024 - USB флеш-накопичувач фірми «НІ-RALI», об`ємом 32 Gb;

8. Мобільний телефон марки «IPHONE 7», ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою НОМЕР_2 .

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

28.10.2024