В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" жовтня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

секретарів судових засідань: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002625 від 21.07.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

у с т а н о в и в:

21 липня 2023 року, приблизно о 19 год. 10 хв., ОСОБА_4 , перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи умисно, з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, нехтуючи загально прийнятими правилами і нормами поведінки в суспільстві, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, почав словесно ображати нецензурною лайкою ОСОБА_8 , яка перебувала в громадському місці.

У подальшому, за вищевказаною адресою прибув ОСОБА_9 , який висловив зауваження в бік ОСОБА_4 , з приводу поведінки останнього у громадському місці по відношенню до його дружини ОСОБА_8 .

В подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи в громадському місці, в присутності інших громадян, наблизився до ОСОБА_9 та наніс удар правою рукою в область лівої щічної ділянки ОСОБА_9 , чим спричинив останньому легке тілесне ушкодження у вигляді синця лівої бічної ділянки щоки.

Після цього ОСОБА_4 , з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, нехтуючи загальноприйнятими правилами і нормами поведінки в суспільстві, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, перебуваючи в громадському місті, та усвідомлюючи, що його дії мають відкритий характер, дістав револьвер «STALKER» № НОМЕР_1 , калібру 4 мм. «Flobert», який до вогнепальної зброї не відноситься, а являється заздалегідь заготовленим предметом для нанесення тілесних ушкоджень, який направив у бік ОСОБА_9 , неподалік якого знаходилась його дружина ОСОБА_8 , а також інші пересічні громадяни.

При цьому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дії мають відкритий характер та за ними спостерігають сторонні особи з числа пересічних громадян, на ґрунті явної зневаги до суспільства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та з особливою зухвалістю, з хуліганських мотивів та з метою грубого порушення громадського порядку, ігноруючи норми моралі та етики, умисно здійснив 1 постріл з револьверу «STALKER» № НОМЕР_1 , калібру 4 мм. «Flobert», в напрямку ОСОБА_9 , поруч з яким перебували інші особи.

Після цього, ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення направився у бік першого під`їзду будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та продовжуючи свої злочинні наміри, діючи умисно, з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, нехтуючи загально прийнятими правилами і нормами поведінки в суспільстві, та прагнучи показати свою зневагу до останніх, на вході до приміщення 1-го під`їзду будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , зустрів потерпілу ОСОБА_10 , яка рухалась на вихід з будинку, та діючи з прямим умислом та з особливою зухвалістю, з хуліганських мотивів та з метою грубого порушення громадського порядку, ігноруючи норми моралі та етики, умисно направив дуло револьверу «STALKER» № НОМЕР_1 , калібру 4 мм. «Flobert» в бік обличчя останньої, при цьому грубо виразившись у бік потерпілої, внаслідок чого ОСОБА_10 опинилась в умовах надзвичайної ситуації, що створювала реальну загрозу для здоров`я останньої.

Після цього, ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та фактичні обставини справи заперечував. Зазначив, що того дня о 18 год. 00 хв. він на своєму автомобілі заїхав у двір. Припаркувавши автомобіль, та майже підійшовши до під`їзду будинку де він проживає, він почув крик жінки яка стояла біля його автомобіля. Жінка кричала в його адресу. Вказав, що підійшовши на п`ять метрів, він запитав жінку про те, чи кликала вона його, на що вона відповіла що дійсно кликала. Після цього він підійшов ще ближче та спитав, що їй потрібно. В свою чергу, жінка сказала прибрати автомобіль, вказавши, що якщо він цього не зробить то приїдуть люди і розберуться з ним, оскільки їм відомо де він проживає. В подальшому він зайшов до себе додому та побачив у вікно, що поряд з його автомобілем стоять троє осіб, які почали бити по машині. Швидко вибігши із дому він побачив, що його біля автомобіля чекала жінка разом з якою був невідомий йому чоловік з голим торсом та тримаючий в руках ніж. Чоловік з ножем направився в його бік, а жінка все це знімала на мобільний телефон. В цей момент до них під`їхав автомобіль марки «Хонда» чорного кольору з якого вийшов чоловік та запропонував пройти з ним за будівлю бойлерної, при цьому чоловік дістав предмет схожий на кастет. Зазначив, що погодившись на пропозицію піти за бойлерну, де їх було четверо, на його адресу почали лунати претензії з приводу його припаркованого автомобіля та висловлених ним погроз на адресу жінки. В свою чергу, він нічого не міг відповісти, оскільки побоювався того, що його можуть почати бити. Цей момент було знято на телефон жінкою, яка стояла поруч. Після цього жінка спитала чоловіка чи потрібно йому принести з машини біту. Розуміючи суть того, що може відбуватися в подальшому, а саме, що його можуть почати бити одночасно двоє чоловіків, він з метою виходу із ситуації що склалася прийняв рішення бити першим. Після того, як ним першим було нанесено удар та не знаючи як події будуть розвиватися далі, він через свій страх вирішив дістати наявний у нього при собі револьвер, який був ним придбаний у ломбарді. Вказав, що пішовши від бойлерної до дому, він заходив до під`їзду будинку з витягнутою перед собою рукою, оскільки в під`їзді завжди темно. Крім цього зазначив, що заходячи в будинок він тримав револьвер, оскільки враховуючи, що в їх будинку проживають мешканці пов`язані із збутом наркотичних речовин, через що були ситуації із пограбуваннями, він вважав, що може виникнути ситуація в якій необхідно буде захищатися. Про наявність у нього револьвера він також самостійно повідомив і працівників поліції.

Допитаний судом свідок ОСОБА_11 пояснив, що раніше з ОСОБА_4 він знайомий не був. Працюючи охоронцем в бізнес центрі, він заступив на чергування. Перебуваючи в службовому приміщенні, по камерам відеонагляду він побачив, що перед входом до бізнес центру припаркувався автомобіль. Вийшовши з бізнес центру він побачив ОСОБА_4 та попросив його перепаркувати автомобіль, оскільки він заважає проходу до бізнес центру та керівництво на це скаржиться. Однак, ОСОБА_4 в агресивній формі почав з ним сперечатися. В цей час з бізнес центру вийшла ОСОБА_12 , яка орендує приміщення та також попросила ОСОБА_4 перепаркувати автомобіль, на що він почав кричати, не цензурно виражатися та поводити себе досить агресивно. Вказав, що після цього ОСОБА_12 пішла до магазину, а він направився до приміщення охорони. В подальшому він побачив, що на зустріч ОСОБА_4 йде ОСОБА_12 з чоловіком. В цей момент до них на чорному автомобілі під`їхав чоловік ОСОБА_12 , підійшов до них та розпочав спілкуватись з ОСОБА_4 . В ході спілкування ОСОБА_4 вдарив чоловіка ОСОБА_12 та діставши предмет схожий на пістолет вистрілив в напрямку Марининого чоловіка. Також зазначив, що з ОСОБА_4 до цього неодноразово виникали конфлікти.

Допитаний судом потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що раніше з обвинуваченим він знайомий не був. Зазначив, що того дня йому зателефонувала його дружина ОСОБА_12 та повідомила, що їй фізичною розправою погрожує чоловік. Приїхавши за адресою де була його дружина він намагався дізнатися в чим був викликаний конфлікт. В ході конфлікту з ОСОБА_4 він спілкувався з ним будь якої агресії та не провокував його. В свою чергу в ході конфлікту ОСОБА_4 наніс йому удар правою рукою в ліву частину обличчя, після чого у нього з голови впала кепка. Піднявши кепку він побачив, що ОСОБА_4 дістає пістолет, направляє його на нього та здійснює постріл, однак він почав тікати, через що ОСОБА_4 не зміг на щастя в нього не влучити. Вказав, що в момент коли ОСОБА_4 здійснив постріл, позаду на дитячому майданчику знаходилися люди. Також неподалік було кафе літньою терасою, з якого після пострілу почали вибігати люди. Після здійсненого пострілу ОСОБА_4 з пістолетом направився в бік двору будинку.

Допитана судом потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що 21.07.2023 вона разом з своїм чоловіком вийшли з квартири щоб сходити магазину. Спустившись на перший поверх чоловік пропустив її вперед, щоб вона перша вийшла з під`їзду. Відкривши вхідні двері під`їзду вона побачила ОСОБА_13 який тримаючи в руці пістолет направив його їй в обличчя. ОСОБА_4 тримаючи пістолет перед її обличчям запитав в агресивній формі про те чому вони плутаються в нього під ногами, та пройшовши біля них пішов до своєї квартири. Зазначила, що вона від такої ситуації перебувала в стресовому стані, а тому нічого йому не відповіла. На той момент у неї були цілком ґрунтовні побоювання, що ОСОБА_13 може вистрелити з пістолета в неї. Також вказала, що коли ОСОБА_4 пройшов до під`їзду, чоловік відвів її до магазину в якому касир дала їй заспокійливий засіб. З приводу ОСОБА_13 може сказати, що знає його ще з дитинства. ОСОБА_13 дуже часто вступає в конфлікти з мешканцями, які навіть переходили в нанесення тілесних ушкоджень.

Допитана судом потерпіла ОСОБА_8 повідомила, що раніше з обвинуваченим ОСОБА_4 знайома не була. Того дня вона попросила ОСОБА_4 перепаркувати автомобіль, який був припаркований так, що заважав пройти до бізнес центру, через що останній почав їй висловлювати погрози. В цей час за неї заступився незнайомий їй чоловік, який проходив повз неї. Через погрози ОСОБА_4 вона вирішила одразу зателефонувати своєму чоловіку. Після того як приїхав її чоловік, він намагався розібратися в ситуації, що склалася. Вся конфліктна ситуація була нею зафіксована на мобільний телефон, а відповідне відео нею було надано правоохоронним органам.

Допитаний судом свідок ОСОБА_14 пояснив, що раніше з обвинуваченим знайомий не був. Конфлікти у його дружини з ОСОБА_13 були постійно через колір волосся дружини та через те, що ОСОБА_13 не подобалося те, що його дружина голосно ходить по сходам. Того дня вони з дружиною ОСОБА_10 вийшли з дому та спускалися від квартири, щоб сходити до магазину. Коли його дружина відчинила двері під`їзду то ОСОБА_13 направив на неї зброю та спитав «Якого біса вони тут лазять?». Вказав, що дружина сильно злякалася, оскільки знає його як людину. Пояснив, що він з ОСОБА_13 раніше зустрічався у дворі та у транспорті. ОСОБА_13 йому погрожував розбити обличчя.

Крім показань обвинуваченого у судовому засіданні, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, які долучені до матеріалів кримінального провадження.

Так, відповідно до рапорту інспектора УПП у м. Києві ДПП від 21.07.2023, під час патрулювання у складі екіпажу «Рубін - 401» було отримано виклик «Повідомлення про стрільбу» за адресою: АДРЕСА_2 . Прибувши на місце виклику було виявлено заявника ОСОБА_9 , який повідомив, що у нього стався конфлікт з водієм автомобіля «Пежо», д.н.з. НОМЕР_2 , через те, що даний водій образив жінку заявника ОСОБА_8 нецензурною лайкою, в ході конфлікту водій застосував до заявника фізичну силу та здійснив декілька пострілів з предмету схожого на пістолет в бік заявника, але не влучив у нього. Під час опрацювання виклику, даного водія та місце його проживання було встановлено, їм виявився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 46).

Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та інше подію від 21.07.2023, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомив, що 21.07.2023 о 19 год. 15 хв. у дворі по АДРЕСА_2 , не знайомий чоловік нецензурно висловлювався в його бік та здійснив постріл з предмету схожого на пістолет (т. 1 а.с. 48-49).

Відповідно до протоколу обшуку від 21.07.2023 складеного слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві за участю ОСОБА_4 та в присутності понятих, на пропозицію видати заборонені речі, які є у зберіганні ОСОБА_4 , останній повідомив, що у нього є 4,5 мм. револьвер фірми «Сталкер», який він придбав у ломбарді та добровільно видав, який дістав із-за поясу штанів у коридорі біля квартири АДРЕСА_4 (т. 1 а.с. 52-55).

Згідно висновку експерта від 09.08.2023 № КСЕ-19/111-23/38517, складеного експертами Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, наданий на дослідження предмет - є револьвером «STALKER» № НОМЕР_1 , калібру 4 мм «Flobert». Револьвери калібру 4 мм (Флобер) не мають призначення для ураження людини, стріляні з револьверів кулі не мають достатньої питомої кінетичної енергії для нанесення людині тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок чого вказані револьвери до категорії вогнепальної не відносяться. Наданий на дослідження предмет не належить до вогнепальної зброї. Наданий револьвер придатний для стрільби. Наданий револьвер виготовлений промисловим способом, фірма «АТАК Arms Ltd», Туреччина. На протяжці з каналу ствола схожого на револьвер виявлено свинець, який є основним компонентом безоболонкової кулі. Наявність свинцю може свідчити про ймовірне проведення пострілів (т. 1 а.с. 78-92).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.08.2023 складеного слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві в присутності понятих та за участі потерпілого ОСОБА_9 , останній повідомив, що впізнає особу на фото № 4 , а саме особу яка вчинила хуліганські дії відносно нього та інших громадян, що відбулося 21.07.2023 о 19 год. 19 хв. за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 101-102).

Згідно додатку до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.08.2023, на фотознімку під номером «4» зображений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 103).

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 04.08.2023 складеного слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві за участю потерпілого ОСОБА_9 та в присутності понятих, ОСОБА_9 зазначив, що 21.07.2023 приблизно о 19 год. 19 хв. він приїхав за адресою: АДРЕСА_2 , щоб з`ясувати обставини чому підозрюваний погрожує його дружині ОСОБА_8 . ОСОБА_15 із застосуванням статиста показав де знаходився підозрюваний, в яку частину тіла йому було нанесено удар підозрюваним, в якому напрямку підозрюваним було вчинено постріл та напрямок руху підозрюваного після пострілу (т. 1 а.с. 104-107).

Згідно висновку експерта № 042/1-326-2023, складеного експертом Відділу судово-медичної експертизи живих людей, під час первинного відомого звернення 22.07.2023 о 16 год. 45 хв. (під час первинного огляду лікарями КНП «КМКЛ ШМД»), з урахуванням проведеного 24.07.2023 судово-медичного огляду, є підставами стверджувати, що у ОСОБА_9 було виявлено таке тілесне ушкодження: синець лівої бічної ділянки. Відновлення порушеної анатомічної цілісності та порушеної функції тканин по місцю утворення синців у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загально визначеного судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості, а тому, виявлене тілесне ушкодження, відноситься до легкого тілесного ушкодження, відповідно п. п. 1.5.2, 2.3.5 та 4.6 «Правил». Характер та локалізація виявленого тілесного ушкодження, відомі часові дані та обставини події, свідчать про те, що вказане тілесне ушкодження утворилося від однократної дії тупого твердого предмету, можливо у строк, вказаний у описовій частині цієї Постанови, тобто 21.07.2023 (т. 1 а.с. 114-116).

Відповідно до протоколу огляду речей та документів від 21.07.2023 складеного старшим слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві за участі ОСОБА_8 , в ході проведення огляду мобільного телефону «Айфон», моделі 14ПроМакс, в чохлі фіолетового кольору, не маючого пошкоджень, при натисканні на галерею з`являються фото та відео відзняті камерою телефону. Останній збережений файл - це відеозапис тривалістю 00:34 с., відзнятий 21.07.2023 о 19 год. 17 хв. При натисканні на відео відтворюється відеозапис де зображені чоловіки (т. 1 а.с. 123-130).

Згідно протоколу перегляду цифрового запису від 21.07.2023, складеного 05.08.2023 слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, під час відкриття файлу під назвою «WhatsApp Video 2023-07-21 at 22.00.50» встановлено особу та підозрюваного ОСОБА_4 , яких знімає на свій мобільний телефон свідок ОСОБА_8 . На відеозаписі зображено підозрюваного ОСОБА_4 , який використовуючи лайливу лексику звертається в бік свідка ОСОБА_8 . Також на відеозаписі відображено як підозрюваний ОСОБА_4 кричить в бік потерпілого ОСОБА_9 , замахується правою рукою в сторону лівої щічної ділянки потерпілого ОСОБА_9 , наносить правою долонею удар у ліву щічну ділянку потерпілого ОСОБА_9 , після чого також зображена на відео не встановлена особа втікає (т. 1 а.с. 135-141).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.08.2023, складеного слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві за участю понятих та свідка ОСОБА_8 , остання повідомила, що зможе пізнати особу, яка 21.07.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , здійснила хуліганські дії відносно її чоловіка, неї та інших громадян. Вказала, що впізнає особу на фото під номером 3 (т. 1 а.с. 145-146).

Згідно додатку до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.08.2023, на фотознімку під номером «3» зображений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 147).

Відповідно до протоколу перегляду цифрового запису від 21.07.2023, складеного 22.08.2023 слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, під час відкриття файлу під назвою «NRV ch5 main 11181820» відображається відеозапис на якому свідок ОСОБА_8 , тримаючи в руках мобільний телефон здійснює відеозйомку. На зафіксованому часі «18:17:40» відображається свідок ОСОБА_8 , яка тримаючи в руках мобільний телефон здійснює відеозйомку та в цей момент до неї наближається підозрюваний ОСОБА_4 , а позаду нього рухається потерпілий ОСОБА_9 та не встановлена особа. На зафіксованому часі «18:17:49» відображається свідок ОСОБА_8 , яка тримаючи в руках мобільний телефон здійснює відеозйомку та в цей момент навпроти неї біля капоту автомобіля перебуває підозрюваний ОСОБА_4 , який наносить правою долонею удар у ліву щічну ділянку потерпілого ОСОБА_9 , а невстановлена особа в цей момент перебуває на відстані позаду підозрюваного ОСОБА_4 . На зафіксованому часі «18:17:50» відображається свідок ОСОБА_8 , яка перебуває біля капоту припаркованого автомобіля, а в цей момент навпроти від неї перебуває підозрюваний ОСОБА_4 , який правою рукою дістає із-за поясу предмет ззовні схожий на пістолет, а потерпілий ОСОБА_9 в цей момент підіймає з асфальту кепку, яка впала з голови останнього внаслідок удару. Також відображено як підозрюваний ОСОБА_4 правою рукою направляє предмет схожий на пістолет в сторону не встановленої особи, а потерпілий ОСОБА_9 в цей момент починає бігти в протилежну сторону від ОСОБА_4 . На зафіксованому часі «18:17:51» відображається свідок ОСОБА_8 , яка перебуває біля капоту припаркованого автомобіля та намагається сховатися за ним, а в цей момент навпроти від неї перебуває ОСОБА_4 , який правою рукою спрямовує предмет ззовні схожий на пістолет в сторону потерпілого ОСОБА_9 , який в цей момент біжить в протилежну сторону від ОСОБА_4 . На зафіксованому часі «18:17:51» відображається свідок ОСОБА_8 , яка перебуває біля капоту припаркованого автомобіля та намагається сховатися за ним, а в цей момент навпроти від неї перебуває ОСОБА_4 , який тримаючи у правій руці предмет схожий на пістолет та кричить в сторону потерпілого ОСОБА_9 , який в цей момент біжить в протилежну сторону від ОСОБА_4 . На зафіксованому часі «18:17:54» відображається свідок ОСОБА_8 , яка перебуває біля капоту припаркованого автомобіля та починає бігти, а в цей момент ОСОБА_4 , який тримаючи у правій руці предмет схожий на пістолет, направивши в сторону потерпілого ОСОБА_9 здійснює постріл, внаслідок чого біля ствола предмету схожого на пістолет утворюється задимлення. На зафіксованому часі «18:17:51» відображається ОСОБА_4 , який після здійснення пострілу з предмету ззовні схожого на пістолет швидко рухається в протилежний бік від потерпілого ОСОБА_9 та зникає з поля зору відеокамер (т. 1 а.с. 151-158).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.08.2023, складеного слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві за участю понятих та свідка ОСОБА_10 , остання повідомила, що зможе пізнати чоловіка, який 21.07.2023 приблизно о 19 год. 00 хв. в під`їзді будинку АДРЕСА_3 направив пістолет їй в обличчя. Вказала, що впізнає особу під номером «2» (т. 1 а.с. 197-198).

Відповідно додатку до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.08.2023, на фотознімку під номером «2» зображений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 199).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.08.2023, складеного слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві за участю понятих та свідка ОСОБА_14 , останній повідомив, що зможе пізнати чоловіка, який 21.07.2023 приблизно о 19 год. 00 хв. в першому під`їзді будинку АДРЕСА_3 направив пістолет в обличчя його дружини ОСОБА_10 . Вказав, що впізнає особу під номером «1» (т. 1 а.с. 214-215).

Відповідно додатку до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.08.2023, на фотознімку під номером «1» зображений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 216).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.08.2023, складеного слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві за участю понятих та свідка ОСОБА_11 , останній повідомив, що зможе пізнати чоловіка, який 21.07.2023 приблизно о 19 год. 16 хв. наніс тілесне ушкодження та здійснив постріли в сторону чоловіка Марини за адресою: АДРЕСА_2 . Вказав, що впізнає особу під номером «1» (т. 1 а.с. 226-227).

Відповідно додатку до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.08.2023, на фотознімку під номером «1» зображений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 228).

Згідно протоколу слідчого експерименту від 31.08.2023 складеного старшим слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві за участю потерпілої ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_14 , останні показали, що 21.07.2023 приблизно о 19 год. 00 хв. вони знаходилися в під`їзді будинку АДРЕСА_3 на першому поверсі та йшли в напрямку виходу з будинку, при чому показали, що потерпіла ОСОБА_10 йшла першою, а свідок ОСОБА_14 йшов позаду на відстані приблизно 0,5 метра. Також потерпіла ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_14 за допомогою статиста вказали на місце де знаходився підозрюваний ОСОБА_4 та направив зброю в обличчя потерпілій ОСОБА_10 та висловився нецензурною лайкою, після чого направився по сходам уверх (т. 1 а.с. 227-229).

Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими (ч. 3 ст. 89 КПК України).

Так, захисником обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_7 в ході судового розгляду подано до суду клопотання в якому просить докази сторони обвинувачення, отримані та долучені до кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме: протокол обшуку від 21.07.2023; постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 22.07.2023; висновок експерта від 09.08.2023 № КСЕ-19/111-23/38517 та протокол проведення слідчого експерименту від 31.08.2023 за участю потерпілої ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_14 та відеозапис до даного протоколу визнати неналежними та недопустимими.

Клопотання обгрунтовує тим, що на стадії дослідження доказів у судовому засіданні 15.02.2024 прокурор, який підтримував державне обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні, надав суду матеріали в яких, на його думку, є докази винуватості ОСОБА_4 , зокрема, протокол обшуку від 21.07.2023; постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 22.07.2023; висновок експерта від 09.08.2023 № КСЕ-19/111-23/38517, а також протокол проведення слідчого експерименту від 31.08.2023 за участю потерпілої ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_14 та відеозапис, який є додатком до даного протоколу. Зазначає, що вказані докази отримані з порушенням вимог КПК України.

Однак, суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

При формуванні висновку щодо відмови у задоволенні клопотання строни захисту, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 08.10.2019 у справі № 639/8329/14-к, відповідно до якої вирішуючи питання про застосування правил ст. 87 КПК до наданих сторонами доказів, суд вказав, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті. Суд, вирішуючи питання щодо допустимості доказу з точки зору ст. 87 КПК, має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства під час проведення слідчих дій у цьому кримінальному провадженні, які б були фундаментальними, судом не встановлено, а відтак суд визнає клопотання сторони захисту про визнання доказів неналежними та недопустимими такими, що не знайшли свого обґрунтування.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

У своїй постанові від 15.06.2023 по справі № 127/18026/20 Верховний Суд витлумачив, що хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише у тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. Суб`єктивна сторона хуліганства характеризується умисною виною і мотивом явної неповаги до суспільства. Неповага до суспільства - це прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Указана неповага має бути явною та очевидною як для винної особи, так і для очевидців його дій.

Крім цього, у постанові від 20.03.2024 по справі № 523/4890/19, Верховний Суд зазначив, що хуліганський мотив полягає у прагненні до самовираження, самовиразу особи. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні, але поєднує їх те, що вони здебільшого позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажанням особи проявити свою ніби вищість пов`язану з неповагою до особи.

Згідно з фактичними обставинами установленими судом, обвинувачений ОСОБА_4 , маючи по суті незначний привід, почав лайку у громадському місці. У ході розвитку подій ОСОБА_4 , маючи можливість у разі необхідності звернутися для вирішення конфліктної ситуації до правоохоронних органів, однак не скориставшись такою можливістю, здійснив один постріл у бік потерпілого ОСОБА_9 із револьвера, який в цей час зберігав при собі.

При цьому, суд вважає посилання сторони захисту на те, що використаний обвинуваченим ОСОБА_4 револьвер, який на переконання сторони захисту не може вважатися зброєю, а також не є заздалегідь заготовленим для нанесення тілесних ушкоджень, що впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 такими, що не заслуговують на увагу, виходячи з висновку експерта від 09.08.2023 № КСЕ-19/111-23/38517 та висновку викладеного у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство».

Так, відповідно до роз`яснень викладених у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», Спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, які пристосовані винною особою для цієї мети наперед або під час учинення хуліганських дій, а заздалегідь заготовленими - предмети, які хоч і не зазнали якоїсь попередньої обробки, але ще до початку хуліганства були приготовлені винним для зазначеної мети. Використання при вчиненні хуліганства ножів, які не належать до холодної зброї, інших предметів господарсько-побутового призначення, спеціальних засобів (гумового кийка, газових пістолета, балончика, гранати, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії), пневматичної зброї, сигнальних, стартових, будівельних пістолетів, ракетниць, вибухових пакетів, імітаційно-піротехнічних та освітлюваних засобів, що не містять у собі вибухових речовин і сумішей, а також інших спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень знарядь злочину є підставою для кваліфікації дій винної особи за ч. 4 ст. 296 КК не тільки в тих випадках, коли вона заподіює ними тілесні ушкодження, а й тоді, коли ця особа за допомогою зазначених предметів створює реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

Аналіз вищевикладеного висновку експерта від 09.08.2023 № КСЕ-19/111-23/38517 в розрізі з висновком викладеним у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» та з урахуванням фактичних обставин справи дає можливість дійти висновку, що здійснений обвинуваченим ОСОБА_4 постріл із револьвера, який хоча і не відноситься до вогнепальної зброї, створив реальну загрозу для життя чи здоров`я не тільки потерпілої особи, а оточуючих взагалом.

Крім цього, суд, будучи суб`єктивно вільним від упередження чи зацікавленості в результаті справи, зберігаючи критерії незалежності і безсторонності, критично відноситься до показів обвинуваченого ОСОБА_4 в частині пояснень того, що він жодних хуліганських дій не вчиняв, а лише намагався захиститися, оскільки на переконання суду, враховуючи, що обвинувачений та потерпілі раніше не були знайомі особисто та не підтримували будь-яких відносин, у останніх об`єктивно не може бути причин для дачі неправдивих показів щодо мотиву та способу вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення. В свою чергу, покази обвинуваченого ОСОБА_4 суд сприймає як такі, що направлені виключно на спробу уникнути покарання за вчинений злочин.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за яким він обвинувачується, а саме у вчиненні грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю із застосуванням предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом в контексті рішень Європейського суду з прав людини означає, що сукупність обставин справи встановлена під час судового розгляду, виключає будь яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, посткримінальну поведінку обвинуваченого, та має на утриманні малолітню дитину.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій має використовуватись не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи.

На реалізацію принципу, встановленого частиною другою статті 61 Конституції України, згідно з яким юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, спрямовані положення статті 65 КК України. Зазначений принцип, зокрема, конкретизовано у положеннях Кримінального кодексу України щодо системи покарань, звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від покарання та його відбування, у тому числі призначення більш суворого покарання.

Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання.

Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця.

Вищевказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.05.2023 винесеній за результатами розгляду справи № 135/563/22.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та межі покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Такий висновок узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (рішення у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року) (рішення Конституційного Суду України від 26 січня 2011 року № 1-рп/2011).

Санкція ч. 4 ст. 296 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, відсутності встановлених судом пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого та його посткримінальну поведінку, позицію сторони обвинувачення в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 296 КК України.

В свою чергу, суд не вбачає підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст. 75 КК України, виходячи з наступного.

У розрізі вказаної справи, призначене покарання у виді позбавлення волі відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК, є співмірним характеру вчиненого та даним про особу обвинуваченого, справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд зазначає, що у кримінальному праві виправлення засудженого є таким впливом покарання на свідомість особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, за допомогою якого усуваються ті її негативні риси, які призвели до вчинення кримінального правопорушення.

Виправлення виявляється у внесенні коректив у соціально-психологічні характеристики засудженого, нейтралізації негативних криміногенних настанов, вихованні законослухняності та поваги до положень закону, в тому числі і кримінального.

Досягнення мети виправлення означає, що в особистості засудженого в результаті застосування до нього покарання відбулись такі зміни, які фактично унеможливлюють вчинення ним нового кримінального правопорушення з огляду на зміни його ціннісних орієнтирів, що неможливо без усвідомлення та засудження винуватим вчиненої ним власної суспільно небезпечної дії.

При обранні форми реалізації кримінальної відповідальності суд у визначених законом межах наділений правом вибору не лише виду та розміру покарання, а й порядку його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України.

Питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання, при цьому, з огляду на положення ст. 75 КК, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, але й інші обставини справи.

Вищевказаний правовий висновок щодо застосування положень ст. 75 КК України, викладено у постанові Верховного Суду від 04.12.2023 по справі № 462/3095/20.

Враховуючи викладене, та беручи встановлені судом обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого, підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст. 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, суд не вбачає.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Так, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.08.2023, постановленою у справі № 755/10505/23 (провадження № 1-кс/755/2194/23) накладено арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене під час обшуку квартири АДРЕСА_4 , а саме предмет, ззовні схожий на револьвер марки «Сталкер» з вказанням серійного номеру № НОМЕР_1 , який видав до вилучення ОСОБА_4 , перебуваючи біля входу до приміщення квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , із забороною користування, відчуження та розпорядження вказаним майном (т. 1 а.с. 69-71).

Враховуючи вищевикладене, оскільки судовий розгляд справи по суті завершено, суд вбачає за необхідне скасувати арешт накладений на предмет, ззовні схожий на револьвер марки «Сталкер» з вказанням серійного номеру № НОМЕР_1 , який видав до вилучення ОСОБА_4 , перебуваючи біля входу до приміщення квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , із забороною користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлений.

У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ч. 4 ст. 296 КК України, ст. ст. 100, 124, 128, 174, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання - з 21 липня 2023 року.

Арешт накладений ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.08.2023 у справі № 755/10505/23 (провадження № 1-кс/755/2194/23) на тимчасово вилучене майно, вилучене під час обшуку квартири АДРЕСА_4 , а саме предмет, ззовні схожий на револьвер марки «Сталкер» з вказанням серійного номеру № НОМЕР_1 , який видав до вилучення ОСОБА_4 , перебуваючи біля входу до приміщення квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , із забороною користування, відчуження та розпорядження вказаним майном - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні: що зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Після набрання вироком законної сили, речові докази у кримінальному провадженні, а саме: предмет ззовні схожий на револьвер марки «Сталкер» з вказаним серійним номером № 02-21-002870, який видав до вилучення ОСОБА_4 , що переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 5 736,00 грн. за проведення комплексної балістичної експертизи та експертизи матеріалів, речовин та виробів № КСЕ-19/111-23/38517 від 09.08.2023 та 1 998,00 грн. за проведення судово-медичної експертизи № 042/1-326-2023 від 17.08.2023, а всього стягнути суму 7 734 (сім тисяч сімсот тридцять чотири) грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 КПК України, роз`яснити ОСОБА_4 право на звернення з клопотанням про помилування та право на ознайомлення з журналом судового засідання, а також подачу на нього своїх зауважень.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя