Провадження № 1-кс/686/9728/24
У Х В А Л А
15 листопада 2024 року м. Хмельницький
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що в період часу з 02.11.2024 по 08.11.2024 невстановлена особа діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану введеного Указом Президента України №66/2022 від 24.02.2022 з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 здійснила крадіжку двох шин із дисками, що знаходились на автомобілі «CheryAmulet» д.н.з. НОМЕР_1 , але з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму що встановлюється.
Водночас, 13.11.2024 в період часу з 18:25 год. по 18:55 год. слідчим відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 проведено огляд предмету на відкритій ділянці місцевості поблизу буд. АДРЕСА_2 . В ході якого на підставі добровільної заяви про видачу від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримано дві шини на яких наявні надписи «StrialWinter 601», розміром 175/65 R14 82Tіз дисками, які було особисто знайдено останнім поруч автомобіля «CheryAmulet» синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який припаркований неподалік буд. АДРЕСА_1 , які в подальшому вилучено та опечатано биркою, а саме зв`язано ниткою білого кольору до якої прикріплена паперова бирка із підписами учасників слідчої дії та відтиском печатки «Слідчий відділ № 119».
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає поверненню прокурору з таких підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Ціллю статей 170, 171 КПК є забезпечення прав власника чи законного володільця майна від втручання сторонніх осіб у здійснення ними повноважень власника чи володільця такого майна. Тобто вони покликані захистити інтереси власника чи законного володільця.
Застосовувати ці положення КПК всупереч інтересам законного власника чи володільця майна, які не вважають свої права порушеними, вочевидь не можна.
Згідно з ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Згідно із протоколом огляду предмету від 13.11.2024, характеристики та зовнішній вигляд шин та дисків з надписом «StrialWinter 601», розміром 175/65 R14 82T із дисками зафіксований.
Подане клопотання не містить обґрунтування необхідності перебування указаного майна у розпорядженні сторони обвинувачення та у зв`язку із чим власника майна, який є потерпілим слід позбавляти його власності на час тривалості досудового розслідування.
Крім цього, суб`єктом звернення із арештом щодо майна третьої особи у силу ст..64-2 КПК України, є виключно прокурор.
Указані недоліки позбавляють слідчого суддю вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті.
Керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідчий суддя
Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя