Справа № 558/299/24
номер провадження 1-кп/558/62/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року сел. Демидівка

Дубенського району

Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області

у складі:

одноособово суддя : ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000036 ЄРДР від 15.03.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, не військовозобов`язаного, не працюючого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, не депутата, одруженого, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 193 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він у вересні 2023 року (точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи на березі річки Стир, що поблизу с. Охматків, Дубенського району, Рівненської області, протиправно, за відсутності відповідного дозволу, проводив земельні археологічні роботи, під час яких віднайшов скарб, а саме: бронзову фібулу (застібку від плаща), залізний наконечник спису, залізну рукоять від щита, залізний умбон (конусоподібна зовнішня накладка від щита), які згідно висновку спеціаліста, являють собою єдиний комплекс - поховальний інвентар воїнської кремації пшеворської культури, і є предметами археології в розумінні Закону України "Про охорону культурної спадщини" та являються скарбом, який має особливу історичну, наукову, художню та культурну цінність.

В подальшому, ОСОБА_3 , діючи всупереч вимогам ч. 2 ст. 17, ч. 1 та ч. 2 ст. 36 Закону України "Про охорону культурної спадщини", ч. 1 ст. 18 Закону України "Про охорону археологічної спадщини" розуміючи, що вищевказані предмети, які він знайшов, є пам`яткою археології і державною власністю, діючи умисно, з корисливих мотивів, відповідний орган охорони культурної спадщини не повідомив, та приховавши свою знахідку для того, щоб не передавати знайдений скарб до Музейного фонду України, перевіз його до свого місця проживання, що в АДРЕСА_1 , привласнивши його.

Після цього, ОСОБА_3 30.12.2023 о 09:30 год, переслідуючи корисливий мотив, з метою збагачення, діючи з прямим умислом, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи свій мобільний телефон, розмістив в мережі Інтернет, на сайті аукціону "Vioility.com" з продажу антикваріату, фотографії знайденого ним скарбу, а саме: бронзову фібулу (застібку від плаща), залізний наконечник спису, залізну рукоять від щита, залізний умбон (конусоподібна зовнішня накладка від щита) для подальшого їх продажу, використавши для цього нік-нейм користувача аукціону - "VasilTrigubcak". В подальшому, ОСОБА_3 02.01.2024 о 21:38 год, на вкаазному сайті аукціону здійснив продаж скарбу, а саме: : бронзової фібули (застібки від плаща), залізного наконечника спису, залізної рукояті від щита, залізного умбона (конусоподібна зовнішня накладка від щита) за грошові кошти в сумі 1634 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 193 КК України як незаконне привласнення знайденого скарбу, який має особливу історичну, наукову, художню та культурну цінність.

Під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям. Захисник просить звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 193 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям та закрити провадження по даній справі. Своє клопотання захисник мотивує тим, що ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальний проступок, щиро розкаявся у вчиненому та шкодує про вчинене, негативно оцінює кримінальне правопорушення, активно сприяв його розкриттю. За місцем проживання обвинувачений характеризується з позитивної сторони.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 193 КК України та закриття провадження по даній кримінальній справі та просить його задовольнити. У вчиненому щиро розкаюється, повністю визнає обставини викладені в обвинувальному акті з приводу вчиненого, заперечень щодо обвинувачення немає, активно сприяв розслідуванню даного кримінального провадження, нічого не приховував від слідства. Дає згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні не заперечував щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям, вказуючи, що останній дійсно активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Також він вину визнав, щиро розкаявся, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а відтак наявні підстави для закриття справи із звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про доцільність звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 193 КК України на підставі ст. 45 КК України - у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження щодо нього - підлягає закриттю з наступних підстав.

Частиною 4 ст. 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України вчинив кримінальний проступок, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Згідно вимог ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення від кримінальної відповідальності" дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно.

Підстав, які б перешкоджали звільненню обвинуваченого від кримінальної відповідальності, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, шкода не заподіяна, суд вважає, що клопотання слід задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності, у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження за його обвинуваченням закрити.

Цивільний позов по справі відсутній.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, судові витрати суд відносить за рахунок держави, оскільки такі витрати по справі стягуються з обвинуваченого, щодо якого постановлено обвинувальний вирок.

Згідно постанов про визнання та приєднання речових доказів від 22 березня 2024 року, 14 травня 2024 року, 16 травня 2024 року, в даному кримінальному провадженні наявні речові докази.

Відповідно до ст. 100 КПК України, суд повинен вирішити долю речових доказів.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 12, 45, ч. 1 ст. 193 КК України, керуючись ст. ст. 100, 174, п. 1 ч. 2 ст. 284, 286, 314 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 193 КК України на підставі ст. 45 КК України, в зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження № 0000036 від 15.03.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 193 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон марки "Хіаomi" моделі "Redmi Note 8", що переданий під розписку ОСОБА_3 - передати йому у користування;

- документи, надані ТОВ "Віоліті Україна" на дев`ятьох аркушах паперу формату А4, які містяться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- бронзову фібулу (застібку від плаща), залізний наконечник спису, залізну рукоять від щита, залізний умбон (конусоподібна зовнішня накладка від щита), які знаходяться в Національному музеї історії України, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 2 - передати їм у користування.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Демидівський районний суд Рівненської області.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення семиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1