Провадження № 1-кс/161/4006/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 23 серпня 2024 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_5 в порядку ст.206 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

09.08.2024 до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга підозрюваного ОСОБА_5 в порядку ст.206 КПК України. Скарга підозрюваного мотивована тим, що слідчим СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 було грубо порушено п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, оскільки жодних правовових підстав для його затримання 01.08.2024 не існувало. Окрім того, вказує на те, що фактично його було затримано у порядку ст.208 КПК України о 18.30 год., однак у протоколі затримання зазначено 22 год. 58 хв. Також, вищезгаданий слідчий незаконно проник до належного йому транспортного засобу та провів обшук, без наявності відповідної ухвали слідчого судді, окрім цього, допустив ряд інших грубих порушень кримінального процесуального закону. Просить визнати незаконним затримання 01.08.2024 адвоката ОСОБА_5 та проведення несанкціонованого обшуку його транспортного засобу.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник, кожен зокрема, подану скаргу підтримали та просили скаргу задовольнити, слідчий скаргу заперечив.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000326, слідчий суддя дійшов такого висновку.

На підставі ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом

В силу ч. 4 ст. 29 Конституції України кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно п.18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

На підставі вимог ч.1 ст.207 КПК України ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ч.1 ст.208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Відповідно до ч.ч.3-6 ст.206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе

1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду

2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;

3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні СУ ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000326 від 19 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Із протоколу затримання вбачається, що ОСОБА_5 був затриманий на підставі п.п.1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України. У протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 02.08.2024 року, складеному стосовно ОСОБА_5 , слідчим зазначено час складання такого протоколу, фактичний час затримання, а також підстави затримання ОСОБА_5 . Крім цього, із даного протоколу слідує, що слідчим під особистий підпис роз`яснено затриманому права, передбачені ст. 42 КПК України, копія протоколу затримання була вручена затриманому та його захиснику.

У подальшому, ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та ухвалою слідчого судді було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Таким чином, на даний час підозрюваний ОСОБА_5 не тримається під вартою, під час затримання до нього не застосовувалось насильство, що не заперечується і стороною захисту, а тому відсутні підстави для вжиття слідчим суддею заходів, передбачених ч.ч.5, 6 ст.206 КПК України, оскільки із системного аналізу змісту ст.206 КПК України слідує, що вказана норма надає слідчому судді повноваження щодо реагування на незаконне позбавлення волі чи факти незаконного поводження із особою, яка перебуває у статусі затриманого чи тримається під вартою на час розгляду відповідної скарги.

Також, статтею 206 КПК України не визначено право оскарження стороною захисту факту проведення обшуку, у тому числі невідкладного, а також допущених у ході його проведення процесуальних порушень, а тому у цій частині доводи скарги підозрюваного ОСОБА_5 не перевіряються, з огляду на те, що слідчий суддя не вправі вдаватися до розширеного тлумачення норм кримінального процесуального закону та виходити за межі своїх повноважень, прямо визначених конкретною нормою закону.

Доводи сторони захисту щодо допущених, на їх думку, процесуальних порушень слідчим у ході проведення обшуку та затримання 01.08.2024 підозрюваного ОСОБА_5 можуть перевірені на стадії судового провадження при оцінці відповідних доказів на предмет їх належності та допустимості.

Враховуючи вищевикладене, законних підстав для задоволення скарги підозрюваного ОСОБА_5 в порядку ст.206 КПК України не має.

Керуючись ст.ст. 206, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_5 в порядку ст.206 КПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя