Справа № 309/3261/24
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/460/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 08.07.2024.

Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 поданої у порядку ст. 206 КПК України про незаконне затримання ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 08.07.2024 та постановити нову ухвалу, якою направити скаргу на новий розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, основні доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 підлягає закриттю з таких підстав.

Згідно ст. 129 Конституції України одним з основних принципів судочинства - є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку чітко визначено та регламентовано главою 31 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 309 КПК України регламентовано, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді про: 1) відмову у наданні дозволу на затримання; 2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; 3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; 4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; 5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; 6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; 7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; 8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; 9) арешт майна або відмову у ньому; 10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; 11) відсторонення від посади або відмову у ньому; 11 -1) продовження відсторонення від посади; 12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; 13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу.

-2-

Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

При цьому, апеляційний суд окрім іншого, враховує положення ст. 9 КПК України та виходить із загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст. 7 КПК України.

Як вбачається з ухвали від 08.07.2024, слідчий суддя відмовив у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про незаконне затримання та незаконне позбавлення волі, яка подана в порядку ст. 206 КПК України.

При відмові у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 , слідчий суддя зазначив, що зі змісту скарги та доданих до неї документів не вбачається, що відносно ОСОБА_6 здійснюється кримінальне провадження чи він тримається під вартою в установі, перелік яких передбачено ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями).

Таким чином, наведений у ст. 206 КПК України механізм надає повноваження слідчому судді перевіряти наявні підстави для позбавлення підозрюваного, обвинуваченого чи засудженого свободи, зокрема за наявності чи відсутності відповідного судового рішення, та відповідно реагувати, шляхом перевірки законності підстав утримання такої особи.

У свою чергу, вказаний порядок не включає процедуру оскарження рішень, дій чи бездіяльності будь-якого іншого органу, пов`язаного із затриманням особи, поза межами кримінального провадження.

Зі змісту скарги та доданих до неї документів також не вбачається, що скаржником оскаржуються рішення, дії чи бездіяльність органу поліції.

Згідно норм кримінального процесуального законодавства службові (посадові) особи РТЦК та СП чи військової частини не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції.

Відтак, ОСОБА_6 не є затриманою особою в розумінні кримінально-процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що у нього відсутні повноваження, визначені КПК України для з`ясування підстав позбавлення волі особи в інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду клопотання у порядку ст. 206 КПК України.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.05.2019 у справі № 766/22242/17, відповідно до якої, ухвала слідчого судді щодо скарги, поданої в порядку ст. 206 КПК України, у переліку, передбаченому ст. 309 КПК України, відсутня, звернення до суду з апеляційною скаргою на таке рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Таким чином ухвала слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 08.07.2024 про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про незаконне затримання та незаконне позбавлення волі, яка подана в порядку ст. 206 КПК України, апеляційному оскарженню не підлягає, оскільки не входить до переліку ухвал слідчого судді, які відповідно до ст. 309 КПК України можуть бути оскарженні в апеляційному порядку.

При цьому, слідчим суддею в резолютивній частині ухвали від 08.07.2024 помилково вказано про можливість її апеляційного оскарження.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України у разі, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження.

-3-

Беручи до уваги вищенаведене, а також те, що КПК України не передбачає, яке саме рішення має постановити апеляційний суд у випадку відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення суду, слідчого судді, яке не підлягає оскарженню, колегія суддів керується ч. 6 ст. 9 КПК України, а також висновками, викладеними у постановах Верховного Суду, які згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 (зі змінами та доповненнями) є обов`язковими та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 02.10.2019 (справа № 755/10061/18, провадження № 51-1588км19 ) та Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.02.2019 (справа № 569/17036/118), рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження та про повернення скарги можуть бути ухвалені на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, а у випадку встановлення вже в ході розгляду провадження в апеляційному порядку того, що скаргу подано на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційне провадження, підлягає закриттю.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 08.07.2024, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону, в тому числі й таким загальним засадам кримінального провадження як верховенство права та законність і не призведе до порушення конституційних прав та свобод осіб у кримінальному провадженні.

Приймаючи рішення про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката, колегія суддів бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 28.03.2006 у справі «Мельник проти України» (заява № 23436/03) у якому зазначено, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.

Керуючись ст. 392, 399, 403, 405, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційне провадження 11-сс/4806/460/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 08.07.2024 про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 поданої у порядку ст. 206 КПК України про незаконне затримання ОСОБА_6 , - закрити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді