Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3430/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з потерпілим ОСОБА_6 кримінальне провадження №0000685 від 18.09.2020 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

встановив:

В провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

За протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями 03.08.2023 року дане кримінальне провадження надійшло в провадження судді ОСОБА_1 .

Так, ОСОБА_4 стороною обвинувачення пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, при наступних обставинах.

17.09.2020 року, приблизно о 14 год. 40 хв., біля будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , переходили прибудинкову дорогу, якою у цей час проїжджала ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на автомобілі марки "Land Rover" моделі "Range Rover", чорного кольору із д.н.з. НОМЕР_1 . На підставі нібито порушення Правил дорожнього руху між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відбувся короткочасний словесний конфлікт, після чого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перемістились до внутрішнього двору будинку АДРЕСА_2 , де конфлікт продовжився.

У цей час у внутрішньому дворі будинку перебував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який приєднався до конфлікту між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

У ході конфлікту у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.09.2020 року, о 14 год. 47 хв., перебуваючи у внутрішньому дворі будинку АДРЕСА_2 , підійшов у притул до ОСОБА_6 та наніс йому один удар своєю головою в область носу.

Вказаними умисними діями, спрямованими на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: перелом кісток носу, параорбітальних гематом очних яблук, що згідно висновку №211/Е відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягнули за собою короткочасний розлад здоров`я на термін більше шести але не менше 21 дня.

ОСОБА_9 обвинувачується у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального проступку, предбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Від обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000685 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. В обґрунтування заявленого клопотання вказали, що інкриміноване кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, на даний час минуло більше трьох років.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, враховуючи імперативні норми ст. 49 КК України.

Потерпілий зазначив, що покладається на позицію прокурора.

Розглянувши клопотання, заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Приписами частини 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є кримінальним проступком.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вчинено 17.09.2020 року.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами кримінального провадження, станом на день розгляду цього клопотання, з дня вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, пройшло більше трьох років, з урахуванням, що протягом цього строку ОСОБА_4 не вчинив нового кримінального правопорушення, що підтверджується витягом з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" та враховуючи вимоги про зупинення та переривання строків.

Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, яка є нереабілітуючою, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави. Обвинувачений просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності.

Також суд зазначає, що за змістом статей 284 - 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Норма ст. 49 КК України передбачає, що особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо саме з дня вчинення нею кримінального правопорушення минули певні строки. При цьому, заявлене клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на стадії судового розгляду передбачає, що обвинувачений фактично відмовляється від свого права на повний судовий розгляд, а закриття кримінального провадження з цих підстав не вказує про його невинуватість, тобто не реабілітує його за вчинені дії.

До того ж сама норма ст. 49 КК України у своєму змісті закріплює те, що від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності особа може бути звільнена, якщо саме з дня вчинення нею кримінального правопорушення минули певні строки.

З огляду на те, що на момент розгляду клопотання закінчився строк давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та беручи до уваги наявність його беззаперечної згоди, останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за такі кримінальні правопорушення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.

При цьому, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України наслідком звільнення особи від кримінальної відповідальності є закриття судом кримінального провадження. Так, згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, суд, встановивши наявність передбачених законом підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а також врахувавши відсутність заперечень зі сторони обвинуваченого, дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

Речові докази вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судово-медичної експертизи в сумі 1659 грн. 00 коп. слід віднести на рахунок держави.

Цивільний позов, наявний у матеріалах справи за позовом ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди - залишити без розгляду.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. 284-286, 369-372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження №0000685 від 18.09.2020 у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до відповідальності - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000685 відносно ОСОБА_4 - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди - залишити без розгляду із роз`ясненням права звернутися у порядку цивільного судочинства.

Речові докази: флеш накопичувач білого кольору з маркуванням 1936 Е605FA66EE - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати на проведення експертизи №211/Е від 23.10.2021 у сумі 1659 грн. 00 коп. - покласти в рахунок держави.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з моменту оголошення ухвали суду через Подільський районний суд м. Києва.

Повний текст ухвали скласти о 16 год. 55 хв. 11.09.2024 року.

СуддяОСОБА_1