Справа № 452/2106/24
Провадження № 1-кп/452/292/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2024 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження №0000350 від 22.05.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою; солдата, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації у Збройних Силах України на посаді стрільця 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи визнаним винним постановою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14.12.2022 року, яка набрала законної сили 24.12.2022р., у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3(три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу та постановою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 21.03.2024 року, яка набрала законної сили 01.04.2024 року у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень без позбавленням права керування транспортними засобами, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність та зміст вказаних постанов судді, з метою невиконання такої щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 4 квітня 2024 року о 18.55год по АДРЕСА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ-2103» із реєстраційним номером НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим працівниками поліції складено на нього адміністративні матеріали за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, відтак постановою судді був визнаний винним із накладенням стягнення у виді штрафу в сумі 40800грн без позбавлення права керувати транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того ОСОБА_4 21 травня 2024 року о 23.20год. по АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що він позбавлений права керувати транспортними засобами, всупереч постанови суду, маючи реальну можливість її виконати, діючи систематично умисно керував автомобілем марки «Honda Dio», без реєстраційних документів, та був зупинений працівниками ВРПП Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області, чим вчинив умисне невиконання постанови суду, яка набрала законної сили.

Судом проаналізовано показання обвинуваченого, позицію прокурора, докази досудового розслідування в сукупності та, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив невиконання постанови суду, яка набрала законної сили; кваліфікація дій за вказаною нормою Кримінального Закону є вірною і обвинувачений повинен за це понести кримінальну відповідальність.

На підтвердження встановлених судом обставин винність особи вбачається із допитаного безпосередньо у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою винність у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та розповів про обставини вчиненого, зокрема підтвердив, що сідав за кермо автомобіля будучи позбавленим права керувати транспортними засобами; на сьогодні він чітко усвідомив протиправність своїх дій та не використовує у такий спосіб автомобіль.

Крім визнання вини обвинуваченим його вина в інкримінованому злочині доведена сукупністю доказів зібраних у ході досудового розслідування, дослідження яких відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд за погодженням із учасниками кримінального провадження визнав недоцільним. Водночас судом з`ясовано чи правильно розуміють сторони кримінального провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи раніше наведене та матеріали кримінального провадження, суд переконаний у доведенні вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 382 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив невиконання судового рішення, а саме постанови суду, яка набрала законної сили.

Вивченням особи обвинуваченого, встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався; на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває; по місцю проживання скарг на нього не поступало; шкоди своїми діями не заподіяв.

Тому, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості ним учиненого; також судом ураховано особу винного, його характеристику, сімейне становище, обставини вчинення злочину. Із урахуванням цього слід призначити обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для переходу до більш м`якого покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини Кримінального Кодексу України за вчинене, - не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах установленого звинувачення обвинуваченому ОСОБА_4 , із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності з поясненнями обвинуваченого; із урахуванням особи ОСОБА_4 , його сімейного становища, характеристики, поведінки до і після вчинення злочину, вимоги закону, встановлених соціальних зв`язків, - суд дійшов висновку, що йому слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот десять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Цивільного позову за встановленим законом порядком не заявлено; витрати на залучення експерта та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 373 - 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 510(п`ятсот десять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8670(вісім тисяч шістсот сімдесят)гривень.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. У відповідності до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскарженим в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього кодексу.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя