Номер провадження 1-кп/521/1687/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса кримінальне провадженні внесене до ЄРДР за № 0000058 від 08.08.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст. 128 Господарського кодексу України, громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Згідно пункту 215.1 статті 215 Податкового кодексу України до підакцизних товарів належать, зокрема, тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну.

Пунктом 226.11 статті 226 Податкового кодексу України визначено, що ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не цяткованих в установленому порядку алкогольних напоїв, тютюнових виробів 'S рідин, шо використовуються в електронних сигаретах, забороняються.

Пунктом 24 «Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах», передбачено, що ввеення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України маркованих з порушениям вимог цього Порядку алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, забороняється.

Пунктом 1 частини 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» визначено, що державна реєстрація базується на таких основних принципах: обов`язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі.

Установлено, що ОСОБА_5 , бажаючи незаконно збагатитись, усвідомлюючи протиправність своїх дій, приблизно на початку березня 2024 року, більш точний час та дату встановити не виявилось можливим, прийняв рішення про здійснення протиправної діяльності, пов`язаної із незаконним придбанням та транспортуванням з метою збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів, які не містять марок акцизного додатку України встановленого зразку.

З метою реалізації свого злочинного умислу, на початку березня 2024 року, більш точну дату та час не встановлено, ОСОБА_5 не повідомляючи до про свій злочинний умисел ОСОБА_6 без укладення договору, отримав тимчасове користування транспортний засіб «Volkswagen Transporter», д.н.з. « НОМЕР_1 », VIN « НОМЕР_2 », для транспортування незаконно виготовлених підакцизних товарів, з метою подальшого їх збуту.

У подальшому, ОСОБА_5 у вказаний проміжок часу з початку березня 2024 року, більш точний час та дату встановити не виявилось можливим, але не пізніше 15 березня 2024 року, перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_1 , не будучи зареєстрованим, як суб`єкт підприємницької діяльності та не маючи відповідних ліцензій на оптову та роздрібну торгівлю тютюновими виробами чи іншими підакцизними товарами, діючи умисно, в порушення вищевказаних норм законодавства України щодо оптової чи роздрібної реалізації тютюнових виробів та інших підакцизних товарів, з метою особистого збагачення здійснив придбання незаконно виготовлених тютюнових виробів у загальній кількості 20 000 пачок (одиниць), шляхом замовлення за оголошенням, розміщеним у мережі Інтернет, у невстановленої слідством особи.

В подальшому, у вказаний проміжок часу з початку березня 2024 року, більш точний час та дату встановити не виявилось можливим, але не пізніше 15 березня 2024 року, ОСОБА_5 використовуючи транспортний засіб «Volkswagen Transporter», д.н.з. « НОМЕР_1 » здійснив транспортування придбаних незаконно виготовлених підакцизних товарів, із невстановленого на території Одеського області місця, до території цілісного майнового комплексутстттшованого за адресою: АДРЕСА_2 , в межах географічних координат: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 , НОМЕР_10 .

Вказані незаконно виготовлені підакцизні товари, ОСОБА_5 придбав без будь-яких документів, сертифікатів відповідності, свідоцтва про походження товару, документів щодо імпорту та сплати відповідних митних платежів, що вказує на їх незаконне виготовлення.

Так, 15 березня 2024 року, у ході обшуку транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. « НОМЕР_1 », VIN « НОМЕР_2 », розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Моторна, в межах географічних координат: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 , НОМЕР_10 виявлено та вилучено: 20 000 пачок сигарет марки «Monte Cristo» без марок акцизного податку України.

Вилучені під час обшуку у транспортному засобі підакцизні товари не відповідають вимогам Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», вимогам ДСТУ ГОСТ 3935:2004 «Сигарети. Загальні технічні умови», а також Положенню про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і г лин, що використовуються в електронних сигаретах.

Таким чином, ОСОБА_5 , не маючи відповідних ліцензій на оптову та роздрібну торгівлю тютюновими виробами та іншими підакцизними товарами, а також не маючи права на здійснення підприємницької діяльності, всупереч положень Податкового кодексу України, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 за № 481/95-ВР, із змінами і доповненнями та Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 № 222-VIII, із змінами і доповненнями, здійснив незаконне придбання з метою збуту та транспортування з цією метою незаконно виготовлених тютюнових виробів.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_5 , кваліфіковано за ч.1 ст. 204 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання з метою збуту, та транспортування з метою збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів.

Суд вважає, що дії ОСОБА_5 кваліфіковано правильно.

09 серпня 2024 р. між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000058 від 08.08.2024 року, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, за участі захисника ОСОБА_4 , діючи на підставі ст. ст. 468, 469, 470, 472, 473, 476 КПК України, не порушуючи права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст. 204 КК України, при цьому ОСОБА_5 в повному обсязі та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому стороною обвинувачення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України.

Одночасно, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України, у вигляді штрафу у розмірі п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 85 000 гривень, з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України, визнав повністю та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди та наполягає на її затвердженні.

Прокурор, обвинувачений та його захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та угоду про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням ОСОБА_5 та прокурора, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши в обвинуваченого та прокурора, чи цілком вони розуміють наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим та прокурором змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості укладена між прокурором та ОСОБА_5 , відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, ОСОБА_5 визнав винуватість добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджений вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно ч.2 ст. 66 КК України, а саме: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При цьому каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. У будь-якому разі покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим діянь, обставини їх вчинення, фактично спричинені наслідки кримінального правопорушення, критичне відношення винного до вчиненого, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 204 КК України, з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених тютюнових виробів.

Процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування склали:

- 757 гривні 28 копійок за проведення судової експертизи в Одеському НДЕКЦ МВС України, висновок експерта № СЕ-19/116-24/5588-ТВ від 03.04.2024 року.

У відповідності до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати за проведення вказаної експертизи, в сумі 757 грн. 28 коп., підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_5 , на користь держави.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 50, 65 КК України ст.ст. 100, 373, 374, 468, 469, 472-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 09.08.2024 року про визнання винуватості укладену між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , за кримінальним провадженням №0000058 від 08.08.2024 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 5 (п`яти) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених тютюнових виробів.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.03.2024 року (справа №947/29342/22, №1-кс/947/4182/24).

Речові докази по справі:

-2 блокноти з чорновими записами - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- транспортний засіб «Volkswagen Transporter», д.н.з. « НОМЕР_1 », VIN « НОМЕР_2 » - повернути власнику ОСОБА_6 ;

- 20 000 пачок сигарет марки «Monte Cristo» без марок акцизного податку - конфіскувати та знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 у дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 757 грн. 28 коп.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом 5(п`яти) років.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджено сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертої статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1