Єдиний унікальний номер 175/8248/24
Провадження №1-кс/175/3527/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не маючого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, в посаді стрільця 1-го механізованого взводу, 5-ї механізованої роти, 2-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, по кримінальному провадженню №0000389, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

02.08.2024 року до Дніпропетровського районного суду надійшло вказане вище клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 ..

Встановлено, що У провадженні СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000389 відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 01.06.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється прокурорами Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

28.06.2024 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, в посаді стрілця 1-го механізованого взводу, 5-ї механізованої роти, 2-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого, повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме в закінченому замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому способом небезпечним для життя багатьох осіб, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - носіння, зберігання та придбання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 192 від 04.07.2023, солдат ОСОБА_3 , з 04 липня 2023 року зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира №198 військової частини НОМЕР_1 від 10.07.2023, ОСОБА_3 зараховано до складу цієї ж військової частини та призначено на посаду стрілця 1-го механізованого взводу, 5-ї механізованої роти, 2-го механізованого батальйону.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Незважаючи на викладене, солдат за призовом ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, всупереч зазначених вимог законодавства, вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я за наступних обставин.

Так, 01.06.2024 близько о 15:56 годин, знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , де на той момент в приміщенні будинку знаходились 3-оє неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , 2012 р.н., ОСОБА_9 , 2010 р.н. та ОСОБА_10 , 2018 р.н., маючи при собі гранату типу Ф-1 із запалом типу УЗРГМ-2, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вступив з останньою в словесний конфлікт, в ході чого, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_7 , вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_7 , вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 , утримуючи в правій руці гранату типу Ф-1, яку визначив, як знаряддя вчинення вбивства, розуміючи, що граната типу Ф-1 із запалом типу УЗРГМ-2, являє собою ручну осколкову гранату Ф-1 гранату дистанційної дії призначеної для ураження живої сили противника під час оборонного бою, при вибуху якої, відбудеться розрив гранати на осколки, що може призвести до заподіяння смерті або тілесних ушкоджень багатьох осіб, а отже, усвідомлюючи, що застосовуючи такий спосіб убивства, який є небезпечним для життя не тільки ОСОБА_7 , а й інших людей, а саме неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , 2012 р.н., ОСОБА_9 , 2010 р.н., ОСОБА_10 , 2018 р.н, а також його самого, перебуваючи на території домоволодіння за вищевказаною адресою, знаходячись між стіною житлового будинку та нежитлового приміщення господарського призначення, розташованого на території домоволодіння, де в цей час, усвідомлюючи загрозу своєму життю та здоров`ю переховувалась ОСОБА_7 , відкрив двері до вказаного нежитлового приміщення господарського призначення, та утримуючи в своїй правій руці гранату типу Ф-1 із запалом типу УЗРГМ-2, висмикнув запобіжну чеку із кільцем із запалу УЗРГМ-2 та натиснув на спусковий важіль запалу, чим привів гранату у бойову готовність.

Так, продовжуючи реалізувати свій раптово виниклий злочинний умисел, утримуючи в правій руці гранату типу Ф-1 із запалом типу УЗРГМ-2, яка приведена в бойову готовність, перебуваючи в безпосередній близькості до потерпілої, знаходячись між стіною житлового будинку та нежитлового приміщення господарського призначення, розташованого на території домоволодіння, де в цей час, усвідомлюючи загрозу своєму життю та здоров`ю переховувалась ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що застосовуючи такий спосіб убивства, який є небезпечним для життя не тільки ОСОБА_7 , а й інших людей, а саме неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , 2012 р.н., ОСОБА_9 , 2010 р.н., ОСОБА_10 , 2018 р.н., а також його самого, відпустив спусковий важіль запалу, внаслідок чого, граната детонувала в правій руці ОСОБА_3 , розірвавшись на осколки, які влучили в ОСОБА_7 спричинивши їй тілесні ушкодження.

Внаслідок вибуху, мешканцями АДРЕСА_2 , викликано на місце події співробітників поліції та ШМД, які по прибуттю надали первинну медичну допомогу ОСОБА_7 , врятувавши життя останньої від масивної кровотечі, яку в подальшому госпіталізовано в тяжкому стані до МКЛ АДРЕСА_3 . Внаслідок дій працівників поліції та лікарів ШМД, ОСОБА_3 не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, а саме спричинити смерть потерпілій ОСОБА_7 , тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді множинних вогнепально-осколкових поранень (далі - ВОСП) лівого плеча, передпліччя та кисті з відкритим переломом нігтьової фаланги 2-го пальця зі зміщенням, множинні ВОСП грудної клітки та попереку ліворуч, множинних ВОСП лівої нижньої кінцівки, ВОСП правої гомілки

Враховуючи викладене, досудовим розслідуванням встановлено достатньо підстав для повідомлення про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої ст. 102, п. п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України та Указу президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 192 від 04.07.2023, солдат ОСОБА_3 , з 04 липня 2023 року зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира №198 військової частини НОМЕР_1 від 10.07.2023, ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 зараховано до складу цієї ж військової частини та призначено на посаду стрільця 1-го механізованого взводу, 5-ї механізованої роти, 2-го механізованого батальйону

Проходячи військову службу в займаній посаді, солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Відповідно до Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зберігання бойових припасів здійснюється відповідно до дозвільної системи, яка є особливим порядком виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Згідно до положень додатку № 1 затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України. Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Незважаючи на викладене, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, обізнаним з діючим законодавством щодо заборони носіння, зберігання та придбання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, всупереч зазначених вимог законодавства, вчинив кримінальне правопорушення проти громадської безпеки за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її в посаді номера обслуги 1-го механізованого відділення - 1-го механізованого взводу 5-ї механізованої роти 2-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , маючи умисел, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу та реалізуючи його, у невстановлений органами досудового розслідування час, але не пізніше 01.06.2024, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці, з невстановленого органами досудового розслідування джерела, незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав бойовий припас бойову ручну осколкову гранату Ф-1, придатну до вибуху, вчинив тим самим придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб, утримуючи при собі бойову ручну осколкову гранату Ф-1, незаконно, без передбаченого законом дозволу переніс вищевказану гранату до місця свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де також незаконно, без передбаченого законом дозволу залишив зберігати до 01.06.2024.

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на направлений на носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_3 , приблизно о 15:00, перебуваючи за місцем мешкання, тобто за адресою: АДРЕСА_1 , з невстановленого місця у вказаному будинку, взяв бойову ручну осколкову гранату Ф-1, яку раніше залишив зберігати за вказаною адресою та поклав її до наплічної сумки, одягнутої на ньому та утримуючи при собі вказану гранату рухався вулицями м. Підгородне, тим самим почав носити вказаний бойовий припас - бойову ручну осколкову гранату Ф-1 при собі.

Далі, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, 01.06.2024 приблизно о 15:56, ОСОБА_3 , утримуючи при собі бойову ручну осколкову гранату Ф-1, застосував вказану гранату, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, внаслідок чого граната здетонувала в правій руці ОСОБА_3 , розірвавшись на осколки.

Вина підозрюваного ОСОБА_3 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 01.06.2024 в ході якого вилучено сліди кримінального правопорушення, а саме об`єкти які несуть слідову інформацію змиви;

- довідкою КНП ««Міська клінічна лікарня №6» ДМР» від 01.06.2024 видана на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- довідкою КНП ««Міська клінічна лікарня №6» ДМР» від 02.06.2024 видана на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколами допитів свідків: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

- протоколами допитів малолітніх свідків: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ;

- висновком судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/104-24/25182-ВТХ.

- речовими доказами, отриманими під час досудового розслідування та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

07.06.2024 згідно ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області підозрюваному ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 05.08.2024 року.

Призначено ряд експертиз, а саме судово-медичні експертизи.

У зв`язку із складністю кримінального провадження та необхідності проведення великої кількості слідчих (розшукових) дій та процесуальних дій орган досудового розслідування звернувся до Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону з клопотанням про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 06.09.2024.

Термін строку тримання під вартою, встановлений попередньою ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області підозрюваному ОСОБА_3 закінчується 05.08.2024 року.

Згідно ч. 1 ст. 199 КПК України (Порядок продовження строку тримання під вартою) клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В ході проведення досудового розслідування виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою відносно ОСОБА_3 так як досудове розслідування продовжено до трьох місяців та на даний час наявні ризики передбаченні п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку з чим прокурор просила, продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 06 вересня 2024 року, згідно п.1, ч.4 ст.183 КПК України без визначення розміру застави у зв`язку із застосуванням насильства.

Підозрюваний, заперечував проти клопотання слідчого.

Захисник підтримав свого підзахисного та заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши думки прокурора, захисника та підозрюваного, а також, дослідивши матеріали, що мають значення для вирішення поданого клопотання, суд доходить до наступних правових висновків.

24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Президент України ОСОБА_17 підписав Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», а також у зв`язку із складністю провадження, великим обсягом проведення слідчих дій та значною кількістю призначених експертиз, які з об`єктивних причин, не можуть бути виконанні у більш стислі строки, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час не закінчено.

Згідно ч. 1 ст. 199 КПК України (Порядок продовження строку тримання під вартою) клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів дізнання або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваджені;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої цієї статті підставою запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

В ході проведення досудового розслідування виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою відносно ОСОБА_3 так як досудове розслідування продовжено до трьох місяців та на даний час наявні ризики передбаченні п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров?я підозрюваного; репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Пункт b частини 1 Європейської Конвенції з прав людини дозволяє позбавлення волі для забезпечення виконання будь-якого обов?язку встановленого законом.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Також практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульовану в рішеннях «Марченко проти України» та «Лабіта проти Італії», згідно з якими тримання під вартою є виправданим у певному випадку, а саме тоді, коли суспільний інтерес, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Наразі, виходячи з мети і підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає реальною наявність зазначених прокурором у клопотанні ризиків, які до теперішнього часу продовжують існувати, не зменшилися та є достатніми для продовження ОСОБА_3 дії найсуворішого запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування.

Ці ризики, з урахуванням обставин вчинення інкримінованих кожному з них кримінальних правопорушень, одне з яких віднесено до категорії умисних особливо тяжких злочинів, мають оцінюватися в сукупності з відомостями про особу кожного з них (неодноразово відбували покарання у місцях позбавлення волі), місце проживання, рід занять, майновий стан, сімейні зв`язки.

З огляду на викладене та беручи до уваги наявність вказаних ризиків і продовження на території України строку дії воєнного стану, клопотання слідчого є обґрунтованим.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у випадку визнання винуватими, не є самостійною підставою для утримання їх під вартою, проте є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування від суду (рішення у справі «Ілойков проти Болгарії»).

Таке судове рішення у повній мірі буде відповідати вимогам як національного, так і європейського законодавства, тримання під вартою у відповідності до пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття особи під варту має бути необхідним для забезпечення його присутності в суді… (рішення у справі «Хайредінов проти України»).

Зазначені обставини не дозволяють застосувати до підозрюваного альтернативні (інші) види запобіжних заходів, які, на переконання слідчого судді, не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому клопотання захисника про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_3 альтернативного запобіжного заходу, а саме у вигляді домашнього арешту не підлягає задоволенню.

Виходячи з мети і підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження, враховуючи, у зв`язку із складністю провадження, великим обсягом проведення слідчих дій та значною кількістю призначених експертиз, які з об`єктивних причин, не можуть бути виконанні у більш стислі строки, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час не закінчено, а також дані про особу ОСОБА_3 , суд вважає реальною наявність існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду так як він, не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків (дружини, дітей, осіб похилого віку на утриманні), вчинив особливо тяжкий злочин, таким чином він може в будь-який момент залишити або змінити місце мешкання, намагаючись переховуватись від органів досудового розслідування та уникнути покарання за вчинений злочин; незаконно впливати на потерпілого і свідків так як всі свідки у кримінальному провадженні є родичами і приятелями з якими підозрюваний тривалий час підтримує зв`язки, тому зможе впливати на них шляхом умовлянь змінити свідчення щодо обставин злочину та вчинити певні дії, спрямовані на знищення, приховування та спотворення інших доказів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також враховуючи обставини справи, які до цього часу не відпали і не зменшилися, що не дозволяє суду застосувати альтернативні види запобіжних заходів, а тому суд вважає необхідним продовжити його дію в межах строку досудового розслідування, а саме до 06 вересня 2024 року.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 197, 199, 309, 331, 369, 372, 376, 392, 492 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 06 вересня 2024 року, згідно п.1, ч.4 ст.183 КПК України без визначення розміру застави у зв`язку із застосуванням насильства.

Відповідно до ст. 296 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

В задоволенні клопотання захисника про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_3 альтернативного запобіжного заходу, а саме у вигляді домашнього арешту відмовити.

Дата закінчення дії ухвали 06 вересня 2024 року.

Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 ..

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1