СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/509/24
ун. № 759/9613/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001997 від 20.05.2023 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миронівка Київської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючої, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої: 25.08.2022 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_5 ,

обвинувачена - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та в умовах воєнного стану, тобто за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст.185 КК України, за наступних обставин:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимою за вчинення майнового кримінального правопорушення, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала, не маючи постійного джерела доходів, з метою покращення свого матеріального становища, 20.05.2023, приблизно о 15 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні магазину № 12 «Сільпо», розташованого по вул. Гната Юри, 20 у м. Києві, в умовах воєнного стану, намагалася повторно, таємно викрасти чуже майно, а саме продукти харчування на загальну суму 834 грн. 11 коп., які належать ТОВ «СІЛЬПО-ФУД».

Так, 20.05.2023, приблизно о 14 год. 40 хв., знаходячись неподалік магазину № 12 «Сільпо», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 20, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» .

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 20.05.2023, приблизно о 14 год. 45 хв., зайшла до торгового залу магазину № 12 «Сільпо», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 20 , де почала оглядати полиці з товаром.

В подальшому, ОСОБА_3 , перебуваючи у вищевказаному торговому залі, підійшла до однієї з полиць магазину та пересвідчившись в тому, що за її діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, взяла з полиці товар, який бажала таємно викрасти, а саме: «Коф95JacMonHaтPacтСб», арт. 579 161, в кількості 2 шт., загальною вартістю 373 грн. 34 коп. (без урахування ПДВ), а за одиницю 186 грн. 67 коп. (без урахування ПДВ); «Печ121преміяТрески», арт. 545 700, в кількості 2 шт., загальною вартістю 133 грн. 32 коп. (без ПДВ), а за одиницю 66 грн. 66 коп. (без урахування ПДВ); «Масл180ФермСлЭк82,5%», арт. 911 503, в кількості 2 шт., загальною вартістю 154 грн. 98 коп. (без ПДВ), а за одиницю 77 грн. 49 коп. (без урахування ПДВ); «Масл180ФермШокол62.5», арт. 840 586, в кількості 3 шт., загальною вартістю 172 грн. 47 коп. (без ПДВ), а за одиницю 57 грн. 49 коп. (без урахування ПДВ), а всього майна на загальну суму 834 грн. 11 коп. (без урахування ПДВ), після чого поклала зазначений товар до належного їй рюкзаку сірого кольору.

Далі, 20.05.2023, приблизно о 14 год. 54 хв., ОСОБА_3 підійшла на одну із кас, де розрахувалась за деякі продукти харчування, не оплативши при цьому взяті нею товари, що знаходились в належному їй рюкзаку сірого кольору, попрямувала до виходу з магазину, де перетнула лінію кас, виконавши тим самим всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця. Однак не довела злочин до кінця, оскільки була затримана працівниками охорони разом з викраденим при ній чужим майном.

Під час судового розгляду суд, на виконання вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України, роз`яснив обвинуваченій ОСОБА_3 , що із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», інкриміноване обвинуваченій кримінальне правопорушення, вже не є кримінально караним діянням, та у зв`язку із чим суд запитав згоду обвинуваченої на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, у зв`язку із втратою сили законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, тобто декриміналізацією інкримінованого ОСОБА_3 діяння.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 надала згоду про закриття кримінального провадження у з зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, відмовилась від продовження судового розгляду, зазначила, що дійсно вчинила дане кримінальне правопорушення, підстав для ухвалення судом виправдувального вироку немає.

Захисник ОСОБА_6 підтримав думку обвинуваченої.

Прокурор ОСОБА_5 послався на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно із ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Зі змісту ч. 8 ст. 284 КПК України слідує, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП, а саме: до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Станом на день вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення - 20.05.2023 розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» становить 2684,00 грн./місяць, отже податкова соціальна пільга становила 1342,00 грн., а розмір неоподатковуваного мінімуму для кваліфікації кримінальних правопорушень - 2684,00 грн.

Загальна сума викраденого майна ОСОБА_3 становить 834 грн. 11 коп.

Вказане дає суду підстави вважати, що має місце втрата чинності законом, який встановлював кримінальну протиправність діяння, - викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, вартість якого на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З наведеного вище у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність закриття даного кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки судом встановлено наявність згоди обвинуваченої на закриття кримінального провадження щодо неї за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, вартість якого на момент таких викрадень становила менше двох розмірів встановленого неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Керуючись ст. ст. 284, 369, 371, 372, 376, 479-2 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження № 0001997 від 20.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст.185 КК України - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази по справі:

-DVD-R диски - залишити в матеріалах справи.

-«Коф95JacMonHaтPacтСб», арт. 579 161, в кількості 2 шт., «Печ121преміяТрески», арт. 545 700, в кількості 2 шт., «Масл180ФермСлЭк82,5%», арт. 911 503, в кількості 2 шт., «Масл180ФермШокол62.5», арт. 840 586, в кількості 3 шт., які передані на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Сільпо-Фуд» - залишити ТОВ «Сільпо-Фуд».

-особисті речі ОСОБА_3 які передані їй на відповідальне зберігання - залишити ОСОБА_3 .

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва, протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1