У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001420, відомості про яке 11.07.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони західного регіону ОСОБА_3 подав клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001420, відомості про яке 11.07.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.06.2024 ОСОБА_4 призвано на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_1 та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , де останній проходить військову службу по теперішній час. У подальшому ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця 3 стрілецького спеціалізованого відділення 2 стрілецького спеціалізованого взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ).

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з районного ( НОМЕР_2 .

Відтак, з моменту призову на військову службу та відправлення до військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України 16.06.2024 солдат ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця Збройних Сил України, прийняв присягу на вірність народу України.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Окрім цього, солдат ОСОБА_4 мав поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст. ст. 19, 68 Конституції України, згідно яких кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей, та ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно яких військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Незважаючи на викладене, 11 липня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько 03 години 00 хвилин перебував за адресою: АДРЕСА_1 , в цей момент у нього виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, на виконання якого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок чужого майна, діючи з прямим умислом, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, проник через вікно до квартири АДРЕСА_2 , яка знаходиться на першому поверху вищевказаного будинку. Тоді ОСОБА_4 викрав з середини квартири мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A24», та мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9», вартість яких становить близько 15000 гривень.

Після цього ОСОБА_4 покинув приміщення вищевказаної квартири разом з викраденими мобільними телефонами, розпорядившись останніми на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріального збитку на суму близько 15000 гривень.

12 липня 2024 року о 16 годині 27 хвилин було здійснено затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого, в ході обшуку затриманої особи було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A24», IMEI: НОМЕР_3 , темно-червоного кольору, який було поміщено та упаковано в спеціальний пакет НПУ №WAR1111832; мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9», синього кольору з пошкодженою задньою кришкою та екраном, який було поміщено та упаковано в спеціальний пакет НПУ №WAR1111801.

12 липня 2024 року постановою слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A24», IMEI: НОМЕР_3 , темно-червоного кольору та мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9», синього кольору з пошкодженою задньою кришкою та екраном, визнано речовим доказом.

На підставі наведеного, прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучене в ході затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 12.07.2024 року, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A24», IMEI: НОМЕР_3 , темно-червоного кольору, який було поміщено та упаковано в спеціальний пакет НПУ №WAR1111832; мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9», синього кольору з пошкодженою задньою кришкою та екраном, який було поміщено та упаковано в спеціальний пакет НПУ №WAR1111801.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, при цьому подав заяву, згідно з якої просить клопотання про арешт майна розглянути без його участі.

Власник майна у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд без її участі, не заперечує проти такого.

Розглянувши клопотанням про накладення арешту на майно, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 0001420 підтверджено, що органом досудового розслідування Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.07.2024, вбачається, що 12.07.2024 об 18 год. 20 хв. слідчим було затримано ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України. В ході затримання у ОСОБА_4 було проведено обшук затриманої особи та виявлено і вилучено: мобільний телефон марки «Samsung» IMEI: НОМЕР_3 , який було поміщено та упаковано в спеціальний пакет НПУ №WAR1111832; мобільний телефон марки «Xiaomi», синього кольору з пошкодженою задньою кришкою та екраном, який було поміщено та упаковано в спеціальний пакет НПУ №WAR1111801.

Постановою слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 від 12.07.2024 вищевказані вилучені речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.07.2024 клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001420, відомості про яке 11.07.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України повернуто прокурору відділу Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 для усунення недоліків.

До матеріалів клопотання також додано: рапорт від 11.07.2024; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, або таке що готується від 11.07.2024; протокол огляду місця події від 11.07.2024; копію паспорту потерпілої; протокол допиту потерпілого від 11.07.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 11.07.2024; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.07.2024.

Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, потреби досудового розслідування у даному випадку на підставі поданих документів виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а також те, що може бути виконане завдання арешту, передбачене ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, його перебування на зберіганні у третіх осіб створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України, мету арешту майна - збереження речових доказів, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001420, відомості про яке 11.07.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучене в ході затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.07.2024 року, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A24», IMEI: НОМЕР_3 , темно-червоного кольору, який було поміщено та упаковано в спеціальний пакет НПУ №WAR1111832; мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9», синього кольору з пошкодженою задньою кришкою та екраном, який було поміщено та упаковано в спеціальний пакет НПУ №WAR1111801.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1