Справа № 442/7138/24
Провадження № 1-кп/442/327/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження в залі суду в м. Дрогобичі кримінальне провадження №0000173 від 10.08.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,військовозобов`язаного, зі середньо-спеціальною освітою, адвокатом та депутатом не є, раніше судимого: 20.03.2024 вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років (початок строку відбування покарання 08.08.2024), 16.04.2024 вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, -

встановив:

Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_2 , постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.07.2023 встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік з наступними обмеженнями: заборонити вихід з будинку за місцем проживання з 22 год. 00 хв. До 06год. 00 хв., заборонити виїзд за межі Дрогобицького району з особистих справ без дозволу керівницьва Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області, а також з`являтися в органи відділу поліції за місцем свого проживання для реєстрації два рази на місяць.

Про дане судове рішення ОСОБА_2 було відомо і його ознайомлено з його змістом під особистий розпис та попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду і несвоєчасне прибуття до обраного місця проживання.

ОСОБА_2 , будучи належним чином ознайомлений з вищевказаним судовим рішенням, без поважних причин, з метою ухилення від адміністративного нагляду, з 14.05.2024 по 19.07.2024 покинув обране ним місце проживання за АДРЕСА_2 , за якою він перебував під адміністративним наглядом, чим грубо порушив встановлені судом обмеження.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_2 скоїв кримінальний проступок, передбачений ст.395 КК України, тобто самовільно залишив місце свого проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинуваченим ОСОБА_2 , та за підписом захисника ОСОБА_4 , подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за частиною за ст. 395 КК України як порушення правил адміністративного нагляду.

При призначенні покарання суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, ОСОБА_2 .

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 відповідно до ст.66 КК України є: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання не встановлено.

З урахуванням всіх вищенаведених обставин, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання, передбачене санкцією ст. 395 КК України у виді обмеження волі, яке в даному випадку є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігатиме вчиненню ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази відсутні.

На стадії досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжний захід не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати до покарання за даним вироком невідбуте покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.03.2024 та вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.04.2024, визначивши ОСОБА_2 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 відраховувати з моменту набрання даним вироком законноЇ сили.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1