Провадження №: 1-в/336/207/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальній справі №336/3218/16,-

ВСТАНОВИВ:

22.07.2024 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 вказав, що вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 15.09.2016 року його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

У порядку ст. 75 КК України звільнено засудженого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Цивільний позов задоволено у повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 80104,53 грн. матеріальної шкоди та 20000,00 грн. моральної шкоди.

Накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 19.12.2016 року вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2016 року в частині призначення ОСОБА_3 покарання і звільнення від його відбування - скасовано. Ухвалено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_3 призначено покарання за скоєння злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України у виді 5 (п?яти) років позбавлення волі. В решті вирок районного суду залишено без змін.

Окрім іншого, вказав, що на теперішній час він відбув покарання та відшкодував у повному обсязі шкоду завдану кримінальним правопорушенням, у зв`язку з чим виконавчі проваджені було закінчено. Між тим, згідно інформації, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка N?387578385 від 19.07.2024), в спеціальному розділі міститься запис про обтяження N?16461482 від 19.09.2016; вид обтяження - арешт нерухомого майна; документи, подані для реєстрації: вирок суду, серія та номер: 336/3218/16к, видавник: Шевченківський районний суд міста Запоріжжя; відомості про суб?єктів обтяження: особа, в інтересах якої встановлено обтяження: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ; особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Оскільки шкода завдана кримінальним правопорушення потерпілому відшкодована у повному обсязі, просить скасувати арешт.

У судове засідання заявник не заявився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Прокурор та потерпілий у судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.1 ст. 107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Відповідно до статті 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із частиною 1 статті 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК передбачений арешт майна як один із заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому, згідно з частиною 3 статті 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з частиною 2 статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Абзацами 1-3 частини 3 статті 170 КПК визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.

Згідно з частиною 10 статті 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно із частиною 1 статті 174 КПК, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Тобто учасники судового провадження, які подали клопотання про скасування арешту майна, повинні довести окрему або одночасну наявність фактів необґрунтованості накладення такого арешту та/ або відпадання подальшої потреби в його застосуванні.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 15.09.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

У порядку ст. 75 КК України звільнено засудженого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Цивільний позов задоволено у повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 80104,53 грн. матеріальної шкоди та 20000,00 грн. моральної шкоди.

В порядку забезпечення позову, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Спеціальна конфіскація не застосовувалась.

Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 19. 12.2016 року вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2016 року в частині призначення ОСОБА_3 покарання і звільнення від його відбування - скасовано. Ухвалено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_3 призначено покарання за скоєння злочину за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 (п?яти) років позбавлення волі. В іншій чатині вирок районного суду залишено без змін.

В порядку виконання вироку Шевченківським районним судом м. Запоріжжя видано два виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 20000,00 грн. моральної шкоди та 80104,53 грн матеріальної шкоди.

24.04.2024 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_6 прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 20000,00 грн. Підстава повне фактичне виконання виконавчого документа, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішень ( а.с. 231).

21.06.2024 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_6 прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 80104,53 грн. матеріальної шкоди грн. Підстава повне фактичне виконання виконавчого документа, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішень (а.с. 234).

Встановивши зазначені обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, оскільки подальша потреба в його застосуванні відпала, мета з якою було накладено арешт, досягнута.

Керуючись ст.ст.174,539 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальній справі № 336/3218/16 к задовольнити.

Скасувати арешт рухомого та нерухомого майна, що належить ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладений вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2016 року у справі №336/3218/16 к (запис про обтяження в Державному реєстрі 16461482 від 19.09.2016).

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 7 днів з моменту проголошення.

Суддя: ОСОБА_1