У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ)

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 вересня 2024 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- підозрюваного за ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 вересня 2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в СІЗО м. Миколаєва до 24 листопада 2024 року. Визначено розмір застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн, з покладенням на ОСОБА_6 обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із утриманням на гауптвахті, без визначення застави.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор зазначив, що при визначенні застави, як альтернативи триманню під вартою, слідчим суддею не враховано обставини вчинення кримінального правопорушення та відомості щодо особи підозрюваного.

Вказав, що ОСОБА_6 є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, який проходить службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 . На думку прокурора, підозрюваний повинен у разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, утримуватись на гауптвахті, а не у СІЗО.

Прокурор, з урахуванням абз 8 ч. 4 ст. 183 КПК України вважав, що слідчий суддя повинен був не визначати підозрюваному заставу.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Другим СВ (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000971 від 02.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

26.09.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 , слідчий суддя зазначив, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, є обґрунтованою та підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 ; протоколами впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; протоколом огляду документів, наданих представником ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№10)».

Враховуючи обставини кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що існує заявлений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя дійшов висновку про не доведення прокурором ризиків, передбачених п. п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки аргументи, наведені в клопотанні, не дають можливості встановити, на підставі яких доказів сторона обвинувачення стверджує, що підозрюваний може знищити, сховати чи спотворити будь-які речі чи документи, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважав, що такий запобіжний захід, як тримання під вартою, є обґрунтованим і застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить у повній мірі виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Також слідчий суддя визначив, що ОСОБА_6 підлягає утриманню в СІЗО м. Миколаєва.

Крім того, слідчий суддя дійшов висновку щодо необхідності, з огляду на підстави та обставини, визначені ст.ст. 177, 178 КПК України, встановлені в ході розгляду клопотання, визначити підозрюваному при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави, передбачений п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Призначаючи такий розмір застави, слідчий суддя врахував обставини кримінального правопорушення та особу підозрюваного та дійшов висновку, що застава у межах п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначені вимоги закону дотримані слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Другим СВ (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000971 від 02.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення.

На думку колегії суддів, ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже, підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

При цьому, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого, для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішенню Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б вчинити злочин.

Під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлений ризик, які виправдовує тримання підозрюваного під вартою, має місце.

У клопотанні слідчий зазначив, як ризики, задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку, що оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років, зазначене дає підстави вважати, що підозрюваний, з метою ухилення від покарання, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Отже, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, доведений.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування, не зможе запобігти встановленим ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Хоча у клопотанні прокурора ставилося питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, але слідчим суддею обрано заставу як альтернативний запобіжний захід.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, вважав, що слідчий суддя необґрунтовано визначив заставу. Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про визначення застави, з огляду на таке.

Згідно вимог п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину розмір застави визначається від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Призначаючи заставу у розмірі, передбаченому законом, слідчий суддя обґрунтовано врахував обставини кримінального провадження, а також дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, наразі є військовослужбовцем за призовом. Слідчий суддя дійшов правильного висновку, що застава у межах п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з чим погоджується і колегія суддів.

У данному випадку, слідчий вправі не визначити заставу, оскільки законом не заборонено її визначення. Тобто, вимоги апелянта в цій частині задоволенню не підлягають.

Разом з тим, наявна інша підстава для скасування ухвали слідчого судді, ніж просить апелянт.

У апеляційній скарзі прокурор висловив вимогу про скасування ухвали слідчого судді, не погоджуючись із рішенням в частині місця утримання підозрюваного під вартою, вважаючи, що підозрюваного слід утримувати на гауптвахті. В свою чергу, слідчий суддя визначив, що підозрюваного слід утримувати в СІЗО м. Миколаєва.

Разом з тим, оскаржуване рішення в цій частині не відповідає вимогам ст. 196 КПК України, а вимоги апелянта про визначення місця утримання підозрюваного на гауптвахті задоволенню не підлягають.

Так, відповідно до ст. 196 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про застосування запобіжного заходу зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Згідно положень ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 ст. 197 КПК України.

Тобто, положеннями ст. 196 КПК України не передбачено, що слідчий суддя визначає місце, де особа повинна утримуватись під вартою.

Таким чином, рішення слідчого про необхідність утримувати ОСОБА_6 в умовах СІЗО суперечить вимогам ст. 196 КПК України та виходить за межі повноважень слідчого судді.

Такого запобіжного заходу як тримання під вартою на гауптвахті КПК України не передбачає. Порядок виконання рішення суду про обрання (продовження, зміну) запобіжного заходу визначається іншими нормативно-правовими актами та підвідомчими нормативними актами, але таке питання не віднесене до компетенції слідчого судді, суду, а має вирішуватись в порядку виконання рішення суду компетентним органом (посадовою особою) на підставі нормативно-правових актів, зазначених прокурором у клопотанні.

З огляду на наведене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, а ухвала слідчого судді - скасуванню, з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення місця утримання підозрюваного.

З огляду на наведене, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 3, 409, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заступника керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 вересня 2024 року щодо ОСОБА_6 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_19 , погодженого прокурором Смілянської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_20 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 листопада 2024 року.

Визначити розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 грн., у разі внесення якої покласти на ОСОБА_6 такі зобов`язання:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3