Дата документу 16.07.2024
Справа № 334/5186/24
Провадження № 1-кс/334/1720/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,прокурора: ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників адвокатів ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 в порядку ст..303 КПК України про визнання незаконними дії слідчого та бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0000089 від 18.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ч. 2 ст. 114-2 КК України

в с т а н о в и в:

25 червня 2024 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ч. 2 ст. 114-2 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргами на дії слідчого та прокурора в порядку ст..303 КПК України.

Мотивуючи свої вимоги захисник зазначав, що згідно постанов про створення слідчої групи та подальшого внесення змін до складу слідчих, відповідно до постанов від 18.01.2024 р., 15.03.2024 р., 05.04.2024 р., 10.04.2024 р., 31.05.2024 р., слідчого ОСОБА_6 було призначено до складу слідчої групи тільки постановою від 31.05.2024 р. В той же час, слідчий ОСОБА_7 , не будучи включеним до складу слідчої групи, направляв у межах кримінального провадження ряд запитів, датованих від 01.05.2024 р., 02.05.2024 р., 24.05.2024 р., 27.05.2024 р., на адресу різних посадових осіб, на що на той момент очевидно не мав повноважень.

Також, під час направлення вказаних запитів, слідчий ОСОБА_7 долучав диски DVD-R з відеоматеріалами публікацій з телеграм-каналу «Supernova+». В свою чергу, прокурором по справі ОСОБА_8 не було вжито жодних заходів щодо контролю за діями слідчих по кримінальному провадженню, внаслідок чого допущено незаконні дії щодо направлення запитів не уповноваженою на те особою.

Враховуючи наведене, захисник просив суд визнати незаконними дії слідчого ОСОБА_6 щодо складання та направлення запитів, датованих від 01.05.2024 р., 02.05.2024 р., 24.05.2024 р., 27.05.2024 р. до органів державної влади та їх посадових осіб; визнати незаконною бездіяльність прокурора ОСОБА_9 як старшого групи прокурорів, щодо нездійснення належного контролю за законністю дій слідчих в межах кримінального провадження, внаслідок чого було допущено направлення не уповноваженим на те слідчим запитів до органів державної влади та їх посадових осіб.

Прокурор просив суд відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 оскільки вимоги викладені у скарзі не обґрунтовані. Досудове розслідування закінчено, при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження зауважень, заперечень стороною захисту не було надано, а тому підстав для задоволення скарги відсутні.

З`ясувавши позицію учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги сторони захисту на цій стадії кримінального провадження, виходячи з такого.

Положеннями ч.2 ст.303 КПК України, на які посилається захисник при подачі до суду скарги щодо незаконних дій слідчого та рішень прокурора, визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора (ніж ті, що зазначені в частині 1 цієї статті) не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Отже, положення ч.2 ст.303 КПК України не містять імперативної вимоги щодо обов`язкового розгляду по суті будь-яких скарг у підготовчому судовому засіданні, а лише вказують на можливість такого розгляду з урахуванням завдань підготовчого провадження, повноважень суду та з дотриманням правил, передбачених статтями 314-318 КПК України (зокрема, на це указує використане законодавцем формулювання «можуть бути предметом розгляду», а не «розглядаються» чи «підлягають розгляду» тощо, а також пряме відсилання до правил статей 314-316 КПК України).

Разом з тим, як передбачають вимоги цієї статті, слідчий суддя та суд при перевірці поданої скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора та при винесенні рішення за результатами розгляду такої скарги не повинен вирішувати питання, що можуть стати предметом судового розгляду в цьому кримінальному провадженні.

Згідно із ст.94 КПК України cлідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд зазначає, що підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі наданого обвинувального акта. При цьому судом у підготовчому судовому засіданні не надається оцінка обставинам кримінального провадження та законності проведених в ході досудового розслідування процесуальних дій та прийнятих рішень.

Оцінка судом під час підготовчого судового засідання законності проведених у ході досудового розслідування процесуальних дій та прийнятих рішень слідчого (детектива) чи прокурора виключно на підставі доказів, наданих стороною захисту, порушить засаду змагальності, згідно з якою сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів та інших доказів.

У зв`язку із цим, розгляд судом відповідних доводів сторони захисту, наведених у скаргах можливий лише на стадії судового розгляду, під час якого суд, за участю сторін, на підставі дослідження наданих доказів, здійснює розгляд кримінального провадження і ухвалює за наслідками цього судове рішення.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику забезпечення права на захист у кримінальному провадженні» від 25 вересня 2015 року, застосування положень, закріплених у ст.87 КПК, під час підготовчого судового засідання є передчасним та суперечить ст. 89 КПК.

Статтею 89 КПК передбачено випадки визнання доказів недопустимими: 1) суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення; 2) у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Таким чином, результати аналізу наведених норм свідчать про те, що оцінка доказів на предмет їх допустимості, а отже, і застосування положень, закріплених у ст.87 КПК, не здійснюється до початку судового розгляду.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Практика Європейського суду з прав людини, наголошує, що вирішення даних обставин, повинно відбуватися під час змагальності сторін у судовому процесі, якими є, як сторона захисту так і обвинувачення, та які мають право надати суду, як докази на підтвердження таких обставин так і можливість надання доказів на їх спростування, що має бути предметом розгляду у кримінальному проваджені.

Викладені у скарзі обставини щодо вчинення всіх дій та процесуальних рішень під час досудового розслідування в поза процесуальний спосіб та без дотримання належної правової процедури, є предметом судового розгляду в цьому кримінальному провадженні, оскільки передбачають їх вирішення лише після перевірки усіх доказів на їх підтвердження та доказів щодо їх спростування.

Зважаючи на викладене, суд не може виходити за межі предмету розгляду у підготовчому судовому засіданні та фактично вдаватися до дослідження обставин кримінального провадження, відповідно розгляд скарг сторони захисту, які стосуються процесуальних рішень прокурора, слідчого, підлягають розгляду в ході дослідження матеріалів кримінального провадження на стадії судового розгляду, з наданням сторонами кримінального провадження пояснень та доказів відповідно до принципів диспозитивності та змагальності сторін.

Відтак скарга, подана стороною захисту у підготовчому судовому засіданні, суд вважає такою, що не підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити обвинуваченому та його захиснику право на заявлення відповідних клопотань у тому числі про визнання недопустимості доказів у цьому кримінальному провадженні чи за наявності інших порушень процесуальних норм, під час розгляду кримінального провадження по суті.

Керуючись ст.ст.314-316, 369, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 в порядку ст..303 КПК України про визнання незаконними дії слідчого ОСОБА_6 щодо складання та направлення запитів, датованих від 01.05.2024 р., 02.05.2024 р., 24.05.2024 р., 27.05.2024 р. до органів державної влади та їх посадових осіб та бездіяльність прокурора ОСОБА_9 як старшого групи прокурорів, щодо нездійснення належного контролю за законністю дій слідчих у межах кримінального провадження № 0000089 від 18 січня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 16 липня 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1