УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: слідчого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу, подану адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 , на постанову про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах потерпілої ОСОБА_4 , звернувся до суду зі скаргою, в якій зазначив, що в провадженні СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 00943 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України за фактом умисного нанесення легкого тілесного ушкодження.

Зауважує, що, перебуваючи в приміщенні Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області при вирішені питань по іншому кримінальному проваджені, ним отримано копію постанови про закриття кримінального провадження № 00943.

Адвокат вказує на фактичне не проведення процесуальних дій на встановлення об`єктивних даних за відповідними подіями, та, посилаючись на обов`язок дізнавача повно та всебічно встановити обставини кримінального провадження, просить скасувати прийняту дізнавачем СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області постанову від 26.07.2024 року про закриття кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

В проваджені СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 00943 від 06.07.2024 року за фактом нанесення невідомою особою тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою дізнавача від 26.07.2024 року кримінальне провадження закрите у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

За висновком дізнавача, під час досудового розслідування не вдалось можливим встановити свідків подій, камери відеоспостереження на місці події відсутні.

Крім того, за твердженням дізнавача, відповідний факт, не відноситься до кримінальних правопорушень.

Згідно з ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Вказуючи в оскаржуваній постанові на відсутність можливостей перевірити обставини кримінального правопорушення через не встановлення свідків, відсутності камер відеоспостереження, дізнавачем ігноруються вищенаведені вимоги закону, які прямо зобов`язують орган досудового розслідування вчинити дії, скеровані на збирання доказів на підтвердження або спростування подій та фактів.

Зі змісту постанови не є зрозумілим, яка саме інформація була прийнята до уваги для здобуття висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, тобто, які саме слідчі дії проведено та з якими наслідками або висновками, зокрема: чи здійснювався допит свідків, потерпілої, чи проводилось збирання доказів шляхом їх витребовування згідно зі ст. 93 КПК України, чи звертався дізнавач із клопотаннями, в тому числі, про тимчасовий доступ до речей і документів в порядку заходів кримінального забезпечення.

Відповідно до ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Положеннями даної норми визначено, що постанова слідчого, прокурора складається з: вступної частини; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини.

Приймаючи до уваги, що на час розгляду скарги дізнавачем не підтверджено забезпечення всебічності, повноти і неупередженості дослідження обставин в межах кримінального провадження, рішення про його закриття підлягає скасуванню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 303, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скасувати постанову дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 26.07.2024 року про закриття кримінального провадження № 00943 від 06.07.2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1