Справа № 721/835/24
Провадження № 1-кп/721/88/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Путильський районний суд Чернівецької області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Путильського районного суду Чернівецької області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця смт. Путила, Путильського району Чернівецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, працюючого стоматологом, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 262 КК України,

УСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

14.05.2024 близько 19.00 год, під час введення на всій території України воєнного стану у відповідності до 5 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного етану в Україні", Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про зведення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 та (з подальшими його продовженням), ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні будинку ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_1 , за відсутності сторонніх осіб, реалізуючи свій раптовий умисел, із врахуванням обстановки що склалася, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом проникнення у житло та сховище, таємно для сторонніх осіб, викрав із сейфу для зберігання зброї, який відкрив за допомогою підбору ключа, що знаходився у спальній кімнаті вказаного будинку, грошові кошти в іноземній валюті, а саме 1050 доларів США та 2390 Євро, належних громадянину ОСОБА_4 . У подальшому ОСОБА_6 безперешкодно залишивши місце вчинення злочину, розпорядився викраденим на свій власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 143771,88 грн.

Своїми діями ОСОБА_6 учинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у житло та сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Окрім цього, 14.05.2024 близько 19.00 год., під чає введення на всій території України воєнного стану у відповідності до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, та (з подальшими його продовженнями) ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні будинку ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , за відсутності сторонніх осіб, реалізуючи свій умисел, який виник раптово із врахуванням обстановки яка склалася, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом проникнення у житло та сховище, таємно для сторонніх осіб, викрав із сейфу для зберігання зброї, який відкрив за допомогою підбору ключа, що знаходився у спальній кімнаті вказаного будинку, мисливську нарізну зброю - карабін "ОП СКС" калібр 7.62*39 мм, № НОМЕР_1 , дозвіл № 3-25 вид 01.10.2009 року ГУНП в Чернівецькій області, що належала ОСОБА_4 . У подальшому ОСОБА_6 , безперешкодно залишивши місце вчинення злочину, розпорядився викраденим на свій власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_6 учинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 262 КК України, а саме викрадення вогнепальної зброї (крім гладкоствольної рушниці).

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно було встановлено, що інкриміновані кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим, а тому просив суд визнати ОСОБА_3 винуватим та призначити покарання, із урахуванням пом`якшуючої обставини, за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді п`яти років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 262 КК України - у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України остаточно призначити покарання обвинуваченому у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням положень 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням строком на один рік та стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 262 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердив обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих органом досудового розслідування злочинів, викладених в обвинувальному акті, які відповідають дійсності. Він їх у повному обсязі підтвердив та надав показання, що 14.05.2024 року близько 16-17 год, перебуваючи у неприязних стосунках із батьком ОСОБА_4 , зайшов у відкритий будинок батька, знайшовши ключі від сейфа у спальні будинку, відкрив сейф та викрав гроші і мисливську зброю, яку, вийшовши із будинку, заховав у сусідньому господарстві, а гроші відніс додому, де теж заховав у сховку. Суму грошей не зміг назвати, оскільки не перераховував їх, прогодився із сумою викраденого зазначеною у обвинувальному акті. Після викриття його дій поліцією, повернув викрадене. Вказані дії вчинив необдумано, будучи ображеним на батька через сімейні обставини. Проте наразі розуміє протиправність своїх дій, свою поведінку засуджує, просив надати шанс виправитися, зрозумів помилковість свого поступку, на даний час із батьком примирилися.

Захисник ОСОБА_5 , не оспорюючи доведеність винуватості, просив суд при призначення міри покарання обвинуваченому, урахувати пом`якшуючі покарання обставини, його визнання винуватості у вчинених злочинах, щире каяття, молодий вік, а також те, що завдана матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення майна потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні погодився із доведеністю винуватості обвинуваченого, а також із позицією прокурора щодо можливості виправлення обвинуваченого шляхом призначення покарання з іспитовим строком. Претензій до обвинуваченого немає, із цивільним позовом не звертався.

Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений ОСОБА_6 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і у суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому, суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не

оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що він себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості поза розумним сумнівом ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 262 України, а саме - таємному викраденні чужого майна (крадіжці) поєднаній з проникненням у житло та сховище, вчинене в умовах воєнного стану та викраденні вогнепальної зброї (крім гладкоствольної рушниці).

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченого та її щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення злочину в справі. Бо саме обвинувачений просив суд не досліджувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості. Аналогічну позицію було висловлено прокурором у судовому засіданні.

У зв`язку із чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття.

При цьому судом не було встановлено обставин, які би обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України.

Мотиви призначення покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорій тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільну небезпечність. Вид та вартість майна, яким обвинувачений заволодів, а саме грошовими коштами в іноземній валюті у сумі 1050 доларів США і 2390 Євро та мисливською нарізною зброєю - карабіном. Наслідки вчинення злочину, що завдана шкода відшкодована шляхом повернення майна, а потерпілий не заявляв претензій матеріального характеру, як і не заявляв цивільний позов. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особистість обвинуваченого, який раніше не судимий, має вищу освіту, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двоє малолітніх дітей, працює стоматологом у приватній клініці.

У судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статей 69, 69-1 КК України, не встановлено.

Ураховуючи відсутність обставин, які обтяжують покарання, відомості що характеризують особистість обвинуваченого, а також обставину, що пом`якшує покарання відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, у суду наявні підстави для призначення покарання обвинуваченому за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді п`яти років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 262 КК України - у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням положень 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням строком на один рік.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, а також передбачені пунктами 2 ч. 3 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Призначення ОСОБА_3 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, бо призначення покарання є дискрецією суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

На підставі ухвали слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 11.07.2024 року до обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовувано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на два місяці по 08 вересня 2024 року включно. Ураховуючи те, що під час судового розгляду сторони провадження не заявляли клопотання про продовження застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме: витрати на проведення експертиз № СЕ-19/126-24/7166-Д від 24.06.2024 у сумі 1514 грн 56 коп, № КСЕ-19/126-24/7163-Д від 25.06.2024 у сумі 1514 грн 56 коп, № КСЕ-19/126-24/7163-БД від 22.08.2024 у сумі 5209 грн 49 коп, відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази, відповідно до ст. 100 КПК України, зокрема: мисливський нарізний карабін та грошові кошти залишити у володінні власника ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 262 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 262 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання в виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, пункту 2 ч. 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Роз`яснити ОСОБА_3 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати за проведення експертиз № СЕ-19/126-24/7166-Д, № КСЕ-19/126-24/7163-Д та № КСЕ-19/126-24/7163-БД у сумі 8238 (вісім тисяч двісті тридцять вісім) грн 61 коп - стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази: мисливський нарізний карабін марки «ОП СКС» кал. 7.62*39 серії УГ № НОМЕР_2 та грошові кошти в іноземній валюті 1050 (одна тисяч п`ятдесят) доларів США та 2390 (дві тисячі триста дев`яносто) Євро, які повернуті на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити у володінні останнього;

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в Чернівецький апеляційний суд через Путильський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_9