Провадження № 1-кс/175/4208/24
05 вересня 2024 року смт Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області
Поданим на розгляд слідчому судді клопотанні, прокурор порушує питання про накладення арешту на майно вилучене майно в ході проведення огляду.
Вивчивши клопотання та матеріали додані до клопотання, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та у сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, доходжу наступного висновку.
04.09.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 у ході проведення якого було виявлено та вилучено:
-прозорий пакет з подрібненою речовиною зеленого кольору,
-дорожну сумку чорного кольору,
-мобільний телефон марки IPhone 15 Pro Max сірого кольору IMEI: НОМЕР_1 з сім-картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_2 .
Так, вищевказані предмети, а саме: прозорий пакет з подрібненою речовиною зеленого кольору, помпову рушницю чорного кольору «armtac» RS-A2 № НОМЕР_3 , дорожну сумку чорного кольору, мобільний телефон марки IPhone 15 Pro Max сірого кольору IMEI: НОМЕР_1 з сім-картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_2 , які було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку 04.09.2024 мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, так як являється матеріальним об`єктом, та які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Вищевказані виявлені та вилучені речі, згідно ст.ст. 98, 100 КПК України мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, мають доказове значення у цьому кримінальному провадженні та постановою прокурора визнані речовим доказом по кримінальному провадженню, відповідно до ст. 98 КПК України.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Тимчасове вилучення зазначених речей і документів в рамках кримінального провадження мають суттєве значення для досудового розслідування при встановленні об`єктивної істини та обставин вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема:
- правову підставу для арешту майна;
- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Оскільки накладення арешту на майно презюмує втручання у право на володіння цим майном фізичної або юридичної особи, слід також враховувати, що такий захід має бути як відповідним поставленій меті, так і пропорційним їй, що визначено в рішенні у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (Case of James and others v. the United Kingdom) № 8793/79 від 21 лютого 1986 року, Series A, № 98.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, а також забезпечення збереження речових доказів.
Розглядом клопотання не встановлено, що накладення арешту на це майно суперечитиме положенням ч.4 ст.173 КПК України.
Так само для оцінки мети поданого клопотання арешт з метою збереження речових доказів, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст.98 КПК України, на нього необхідно накласти арешт.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Накласти арешт шляхом заборони на відчуження, користування та розпорядження, на:
-прозорий пакет з подрібненою речовиною зеленого кольору,
-дорожну сумку чорного кольору,
-мобільний телефон марки IPhone 15 Pro Max сірого кольору IMEI: НОМЕР_1 з сім-картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_2 ,
які виявлено та вилучено 04.09.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Арешт майна може бути скасований в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1