печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , розглянувши у засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням прокурора відділу прокуратури відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000610 від 19.07.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу прокуратури відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно.

Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження, вказує, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000610 від 19.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.07.2024 близько 13:25 год на проспекті Берестейському у місті Києві, в місці з`їзду до та виїзду з проспекту Палладіна, відбувся виїзд автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі проїзної частини та зіткнення з автомобілем CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внаслідок ДТП тілесні ушкодження отримали водії обох автомобілів, та пасажир автомобіля CHEVROLET AVEO - ОСОБА_6 .

В результаті отриманих травм 21.07.2024 ОСОБА_7 помер у лікарні.

19.07.2024 року проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, за результатами якого оглянуто та вилучено автомобілі MITSUBISHI OUTLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_2 . При здійсненні огляду зафіксовано механічні пошкодження на кожному з транспортних засобів, які утворилися в процесі розвитку дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , зареєстровано НОМЕР_7, та останній на праві власності належить Державному бюро розслідувань, юридична адреса: м. Київ, вул. Панаса Мирного, 28.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 автомобіль CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_6 , на праві власності належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .

19.07.2024 року постановою слідчого автомобілі MITSUBISHI OUTLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , та CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_6 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000610 від 19.07.2024.

Зважаючи на це, з метою збереження речових доказів, прокурор просив накласти арешт на зазначене майно.

В засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити посилаючись на викладені у ньому підстави.

Особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт - представник Державного бюро розслідувань, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в засідання не з`явився, у зв`язку з чим його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_8 не заперечувала щодо накладення арешту на транспортний засіб CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належав її батьку - ОСОБА_5 .

Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Постановою старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_9 від 19.07.2024 року автомобілі MITSUBISHI OUTLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 та CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_6 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000610 від 19.07.2024 року.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є предметом кримінального правопорушення, міг зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Разом з тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу прокуратури відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000610 від 19.07.2024 року, - задовольнити.

Накласти арешт на майно із забороною відчуження, розпорядження та користування ними, а саме на:

- автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 зареєстровано як CKC MOU-ПС та на праві власності належить Державному бюро розслідувань, юридична адреса: АДРЕСА_2 ;

- автомобіль CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_6 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 на праві власності належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії. Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1