ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/1909/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.185 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 26 червня 2024 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 26 червня 2024 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, який офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком Московського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2020 року за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, 22 серпня 2023 року звільнений за відбуттям строку покарання, -

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислюється з 10 листопада 2023 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк тримання ОСОБА_7 під вартою (строк попереднього ув`язнення) з 10 листопада 2023 року, виходячи із співвідношення, згідно якого одному дню тримання під вартою (попереднього ув`язнення) відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишений обраний раніше у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Присуджено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертиз у загальному розмірі 36049,56 грн.

Цивільний позов ОСОБА_10 залишений без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнений частково.

Присуджено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 грошові кошти в розмірі 4093,20 грн.

В іншій частині цивільного позову ОСОБА_11 відмовлено.

Долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішено згідно ст.100 КПК України.

Як встановив суд, у період дії в Україні воєнного стану, введеного 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого було продовжено Указами Президента України, ОСОБА_7 (обвинувачений), будучи раніше судимим за ч. 3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 в період часу з 17:00 год. 22.09.2023 по 24.09.2023 у вечірній час перебував біля приватного житлового будинку АДРЕСА_3 , де у нього виник злочинний умисел проникнути до вказаного приватного будинку.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_7 переліз через паркан на територію приватного домоволодіння та в подальшому, розбивши скло вікна, проник до господарчої будівлі будинку АДРЕСА_3 і, діючи за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрав з приміщення вказаного будинку сумку ТМ «Stentor» вартістю 375,00 грн., всередині якої знаходились особисті речі, та ще 3 сумки з особистими речами, велосипед «Україна», автомобільний ручний насос, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 направився до житлового будинку на території зазначеного домоволодіння, куди проник через двері та звідки таємно викрав газові горілки з кухонної плити, посуд, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 направився до подвір`я на території зазначеного домоволодіння, звідки викрав електрокабель, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє.

Після цього ОСОБА_7 з викраденим майном покинув місце вчинення злочину та розпорядився майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_10 на суму 375,00 грн.

Також у період дії в Україні воєнного стану, введеного 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого було продовжено Указами Президента України, ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за ч. 3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 в період часу з 25.09.2023 по 01.10.2023 у вечірній час перебував біля приватного житлового будинку АДРЕСА_4 , де у нього виник злочинний умисел проникнути до вказаного приватного будинку.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_7 переліз через паркан на територію приватного домоволодіння та в подальшому, розбивши скло вікна, проник до приватного житлового будинку АДРЕСА_4 і, діючи за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрав з приміщення вказаного будинку телевізор «Sharp LC-32LE350V-BK» вартістю 2566,67 грн., 2 одиниці блендеру «Domotec Ms-5103 500 Вт, 3в1» вартістю 455,93 грн. кожний, а також побутові електроприлади: електром`ясорубку, мультиварку, 2 вентилятори, бутербродницю, фен, праску, одяг, взуття, побутову хімію, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 направився до окремої будівлі гаражу на території зазначеного домоволодіння, куди проник через двері, пошкодивши навісний замок за допомогою ножівки по металу, та звідки таємно викрав велосипед «CrossBike Legion 24» вартістю 3789,33 грн. та електропилу «Зеніт», насос опалення, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють.

Після цього ОСОБА_7 з викраденим майном покинув місце вчинення злочину та розпорядився майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_12 на загальну суму 7267,86 грн.

Крім того, у період дії в Україні воєнного стану, введеного 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого було продовжено Указами Президента України, ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за ч. 3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 в період з 02.10.2023 по 03.10.2023 у вечірній час перебував біля приватного житлового будинку АДРЕСА_4 , де у нього виник злочинний умисел проникнути до вказаного приватного будинку.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_7 переліз через паркан на територію приватного домоволодіння та в подальшому, відчинивши вікно за допомогою викрутки, проник до приватного житлового будинку АДРЕСА_4 і, діючи за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрав з приміщення вказаного будинку болгарку (кутову шліфувальну) «Енергомаш УШМ-9012Т 125 мм» вартістю 923,20 грн., болгарку «Einhell TE-AG 125 CE Kit» вартістю 1103,20 грн., перфоратор «Einhell TC-RH 800 4F» вартістю 3192,00 грн., насос глибинний «Водолей БЦПЭ 0,5-40У» вартістю 5078,40 грн., а також 2 електроподовжувачі, алкогольні напої, столовий посуд, жіночу шубу та дублянку, сантехнічне обладнання, які для потерпілого матеріальної цінності не представляють.

Після цього ОСОБА_7 з викраденим майном покинув місце вчинення злочину та розпорядився майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_13 на загальну суму 10296,80 грн.

Також у період дії в Україні воєнного стану, введеного 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого було продовжено Указами Президента України, ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за ч. 3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 05.10.2023 в період часу з 18:30 год. до 20:30 год. перебував біля приватного житлового будинку АДРЕСА_5 , де у нього виник злочинний умисел проникнути до вказаного приватного будинку.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_7 переліз через паркан на територію приватного домоволодіння та в подальшому, розбивши скло вікна, проник до приватного житлового будинку АДРЕСА_5 і, діючи за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрав з приміщення вказаного будинку: годинник чоловічий механічний (ручний) ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », вартість якого не встановлена; годинник чоловічий механічний (ручний) ТМ «Oritnt», вартість якого не встановлена; годинник чоловічий механічний (ручний) ТМ «Сloude bernard », вартість якого не встановлена; годинник чоловічий механічний (ручний) «10 років незалежності України», вартість якого не встановлена; годинник чоловічий механічний (ручний) ТМ «Восток SLAVA» вартістю 200 грн.; годинник чоловічий кварцевий (ручний) ТМ «ХЗТД» Луч 2350 вартістю 350 грн.; подовжувач (2 шт.) на 3 секції, вартість якого не встановлена; туалетну воду чоловічу ТМ «Elite Gentleman untailored» ємн. 50 мл. вартістю 348,00 грн; мобільний телефон Nokia N73-1 ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 450,00 грн.; мобільний телефон Motorola C650 GSM900/1800/1900 ІМЕІ 7882-5 вартістю 250,00 грн.; мобільний телефон Samsung SGH-C140 ІМЕІ НОМЕР_2 вартістю 250,00 грн.; мобільний телефон «Nokia 2700 classiс ІМЕІ НОМЕР_3 » вартістю 400,00 грн.; мобільний телефон Samsung Galaxy Grand Prime SM -G531 HZADSEK ІМЕІ1 НОМЕР_4 , ІМЕІ2 НОМЕР_5 вартістю 1000,00 грн.; супутниковий тюнер «Sat s Integral S-1268 HD HEAVY METAL» вартістю 409,13 грн.; павер банк в корпусі темно-сірого кольору ТМ Xiaomi-10000 вартістю 300,00 грн.; телевізор «Самсунг LED» модель UE42F5020АК вартістю 6000,00 грн.; сумку чорного кольору шкіряну ТМ «Arber» вартість якої не встановлена, а також шубу, м`яч футбольний шкіряний FiFA , навушники ТДС-3, дитячу машинку красного кольору, аудіокабелі, акумулятори для ліхтарів Canadd, сумку спортивну, 2 каструлі об`ємом 3 та 4 літра, ложки мельхіорові 2 шт., виделки мельхіорові 2 шт., 2 стопки срібні з візерунком «Feinz 1778 Germany», 2 ножі перочині білого та красного кольору, вазу скляну та продукти харчування: чай «Ахмад» 4 пачки по 200 гр., 6 пачок по 50 гр., консерви рибні та шпроти, лупу в пластиковому корпусі, крокомір «Зоря», які матеріальної цінності для потерпілого не представляють.

Після цього ОСОБА_7 з викраденим майном покинув місце вчинення злочину та розпорядився майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_14 на загальну суму 9957,13 грн.

Крім того, у період дії в Україні воєнного стану, введеного 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого було продовжено Указами Президента України, ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за ч. 3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 в період часу з 17:00 год. 29.10.2023 по 01.11.2023 перебував біля приватного житлового будинку АДРЕСА_6 , де у нього виник злочинний умисел проникнути до вказаного приватного будинку.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_7 переліз через паркан на територію приватного домоволодіння та в подальшому, розбивши скло вікна, проник до приватного житлового будинку АДРЕСА_6 і, діючи за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрав з приміщення вказаного будинку тример «Veet Sensitive Precision» вартістю 84,00 грн., портативну колонку «CeAudio X5 Blue» вартістю 243,20 грн., телевізор «DEX LT-2611» 66 діагоналі вартістю 1900,00 грн., мобільний телефон «Honor Play 4/64GB» вартістю 1950,00 грн., флеш-накопичувач USB «16GB Transcend JetFlash 350 Black (TS16GJF350)» вартістю 80,00 грн., а також флеш-накопичувач червоного кольору, шубу із штучного хутра фіолетового кольору, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють.

Після цього ОСОБА_7 з викраденим майном покинув місце вчинення злочину та розпорядився майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_11 на загальну суму 4257,20 грн.

Також у період дії в Україні воєнного стану, введеного 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого було продовжено Указами Президента України, ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за ч. 3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 09.11.2023 приблизно о 22:00 год. перебував біля приватного житлового будинку АДРЕСА_7 , де у нього виник злочинний умисел проникнути до вказаного приватного будинку.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_7 переліз через паркан на територію приватного домоволодіння та в подальшому, розбивши скло вікна, проник до приватного житлового будинку АДРЕСА_7 і, діючи за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрав з приміщення вказаного будинку: телевізор «Skyworth» модель «32Е6A» вартістю 4700,00 грн.; випрямляч для волосся «Scarlett» модель «SC-HC60604» вартістю 336,37 грн.; вимірювач артеріального тиску «Microlife BP 3AS1-2» вартістю 300,00 грн.; праску «Zelmer 28Z022» вартістю 405,00 грн.; блендер «Philips HR1617/00» вартістю 660,00 грн.; наручний годинник «Casio 1036GPW-1000» вартістю 16636,40 грн., а також шубу «Jin Diaofur», шубу «Російське хутро», сокиру кухонну «Elephant King», кухонний молоток, пристрій «Chicco Model: 02429.200», прес для часнику, ніж із синьою пластиковою ручкою, сережки з металу жовтого кольору, жіночий наручний годинник срібного кольору, жіночий наручний годинник срібного кольору із браслетом з камінням чорного кольору, металеві профілі, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють.

Після цього ОСОБА_7 з викраденим майном покинув місце вчинення злочину та розпорядився майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_15 на загальну суму 23037,77 грн.

В апеляційній скарзі, в редакції змінених апеляційних доводів і вимог, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить вирок суду змінити. Перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч.4 ст.185 КК України на ч.1 ст.162 КК України за епізодом вчинення кримінального правопрушення відносно потерпілого ОСОБА_10 та призначити йому покарання за вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.162 КК України, у виді обмеження волі на строк 3 роки. Призначити покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст.70, 72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_7 у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

В обґрунтування доводів посилається на те, що 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким крадіжки на суму до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність. Згідно обвинувального акту, сума викраденого ОСОБА_7 майна становить 375 гривень, однак, з урахуванням способу вчинення крадіжки, а саме скоєння її з проникненням у житло, то дії останнього необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.162 КК України.

Заслухавши доповідь головуючого судді, вислухавши доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в редакції змінених доводів та вимог, а також думку захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Поряд із цим, відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким ст.51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст. 51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібної крадіжкою, за яке передбачене адміністративне стягнення, вважається крадіжка, вартість майна якої на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно п. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2023 року становить 2684 гривень, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян складає 1342 гривень на 2023 рік, а два неоподаткованих мінімумів (ч.2 ст. 51 КУпАП) становить 2684 гривень.

Таким чином, з 09 серпня 2024 року кримінальна відповідальність за скоєння крадіжки, вчиненої у 2023 році, настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, встановлений статтею 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2684 гривні.

Згідно зі сформульованим судом першої інстанції обвинуваченням, ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні в період часу з 17 год. 00 хв. 22 вересня 2023 року по 24 вересня 2023 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно в умовах воєнного стану. Своїми діями обвинувачений завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 375 гривень.

Таким чином, вартість викраденого ОСОБА_7 майна становила 375 гривень, тобто є меншою за розміром, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положення Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, тому його дії на даний час не утворюють кримінально-караного діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у зв`язку із декриміналізацією діяння.

Разом із цим, зважаючи на спосіб вчинення крадіжки за вищезазначеним епізодом, а саме вчинення її з проникненням до житла, колегія суддів вважає доводи прокурора про необхідність кваліфікації вищевказаних дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.162 КК України обгрунтованими, з наступних підстав.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд, відповідно до ч.3 ст.337 КПК України, має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

З огляду на зміст ч.1 ст.162 КК України, дії, кваліфіковані за цією нормою, на відміну від кваліфікації дій за ч.4 ст.185 КК України, є кримінальним проступком, а тому їх перекваліфікація покращує становище обвинуваченого.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.162 КК України, колегія суддів виходить із фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції, не вдаючись до оцінки та/або переоцінки доказів.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_7 у період часу з 17 години 22 вересня 2023 року по 24 вересня 2023 року переліз через паркан на території приватного домоволодіння та в подальшому, розбивши скло вікна, проник до господарчої будівлі будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав сумку ТМ «Stentor» вартістю 375,00 грн., всередині якої знаходились особисті речі, та ще 3 сумки з особистими речами, велосипед «Україна», автомобільний ручний насос, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють. Крім того, ОСОБА_7 направився до житлового будинку на території зазначеного домоволодіння, куди проник через двері та звідки таємно викрав газові горілки з кухонної плити, посуд, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють. Також ОСОБА_7 направився до подвір`я на території зазначеного домоволодіння, звідки викрав електрокабель, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє.

Об`єктивна сторона ст. 162 КК України полягає, зокрема, в незаконному проникненні до житла чи іншого володіння особи.

Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи, потрібно розуміти будь-яке вторгнення, здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи з порушенням у встановленому законом порядку.

Судом першої інстанції також встановлено, що ОСОБА_7 визнав фактичні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення і не заперечував факту проникнення в житло з метою заволодіння майном, інакше кажучи, усвідомлював, що житло, до якого він проник, перебуває у користуванні чужої особи.

У зв`язку з викладеним, враховуючи положення ч.3 ст.337 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_7 за епізодом крадіжки майна у ОСОБА_10 на суму 375 гривень, вчиненого у період часу з 22 вересня 2023 року по 24 вересня 2023 року, з ч.4 ст.185 КК України на ч.1 ст.162 КК України.

У пункті 4 ч.1 ст.408 КПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок, якщо це не погіршує становище обвинуваченого.

При призначенні ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.162 КК України, колегія суддів враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий вироком Московського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2020 року за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, колегія суддів визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, з урахуванням вимог статей 50, 65 КК України та фактичних обставин вчинення кримінального провадження, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомостей про особу ОСОБА_16 , колегія суддів дійшла висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі.

Разом з цим, колегія суддів не погоджується з доводами та вимогою прокурора про призначення ОСОБА_16 максимального розміру покарання за ч.1 ст.162 КК України, оскільки обвинувачений щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, а також відсутністю обставин, що обтяжують покарання, у зв`язку з чим апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково.

У решті вирок Московського районного суду м. Харкова від 26 червня 2024 року стосовно ОСОБА_7 слід залишити без змін.

Оскільки в решті вирок суду першої інстанції залишається без змін, у тому числі в частині призначення покарання обвинуваченому за ч.4 ст.185 КК України, остаточне покарання ОСОБА_16 належить призначити за сукупністю кримінальних правопорушень, на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Саме таке покарання, на думку колегії, буде відповідати меті, визначеній у ст. 50 КК України, та, у відповідності до ст. 65 КК України, достатнім для виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування норм ст.ст. 69, 75 КК України колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного обвинувального вироку та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , в редакції змінених апеляційних доводів та вимог, - задовольнити частково.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 26 червня 2024 року стосовно ОСОБА_7 - змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_7 за епізодом вчинення кримінального правопорушення стосовно потерпілого ОСОБА_10 з ч.4 ст.185 КК України на ч.1 ст.162 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за іншими епізодами вчинення кримінальних правопорушень у цьому кримінальному провадженні - за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

В решті вирок Московського районного суду м. Харкова від 26 червня 2024 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді :