Провадження № 1-кп/750/623/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002543 від 01.08.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чернігів, з професійно-технічною освітою, не одруженого, який тимчасового не працює, утриманців не має, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.129 КК України,

в с т а н о в и в:

За невстановлених досудовим розслідуванням обставин, місці, час та спосіб, ОСОБА_6 , діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, незаконно придбав оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яку в подальшому зберігав у невстановленому досудовим розслідуванні місці без передбаченого законом дозволу до 01.08.2024.

В подальшому, 01.08.2024 ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, незаконно переніс оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 за адресою: АДРЕСА_3 , з метою залякування колишньої співмешканки ОСОБА_7 .

01.08.2024 у період часу з 20 год. 35 хв. по 21 год. 09 хв. працівниками поліції під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено у ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, предмет, зовні схожий на корпус гранати, предмет, зовні схожий на підривник УЗРГМ-2, які згідно висновку експерта № СЕ-19/125-24/9550-ВТХ від 02.08.2024 є відповідно корпусом оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, є запалом ручних гранат УЗРГМ-2, котрі у конструктивному поєднанні є оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення, відноситься до категорії боєприпасів, які ОСОБА_6 незаконно придбав, зберігав та переніс за адресою: АДРЕСА_3 , без передбаченого законом дозволу.

Окрім того, 01.08.2024, близько 17 год. 20 хв., ОСОБА_6 , з мотивів неприязних відносин, які виникли через розірвання стосунків із колишньою співмешканкою ОСОБА_7 , з якою спільно проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, завчасно взявши із собою бойові припаси, прибув за адресою проживання колишньої співмешканки, у коридорі блоку АДРЕСА_4 , тримаючи у руці заздалегідь підготовлену ним оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення, відноситься до категорії боєприпасів, умисно та з метою залякування, демонструючи ОСОБА_7 намір та можливість застосування такої гранати, реалізуючи свій злочинний умисел та не бажаючи від нього відмовлятись, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, розуміючи, що вони викличуть побоювання у останньої за власне життя та здоров`я, висловлюючи погрози вбивством ОСОБА_7 , утримуючи гранату в руці, здійснив декілька рухів рукою, в якій тримав гранату, тим самим демонстративно вказав на реальність вибуху, а потерпіла зазначену погрозу з боку ОСОБА_6 сприйняла як реальну погрозу своєму життю, оскільки у ОСОБА_7 існували реальні підстави побоюватись здійснення ОСОБА_6 цієї погрози.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII під домашнім насильством розуміється діяння (дії або бездіяльність) фізичного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, а також погрози вчинення таких діянь.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п.b ст.3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 згідно до ст. 1,3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив домашнє насильство у формі психологічного насильства відносно ОСОБА_7 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.129 КК України визнав повністю в межах пред`явленого обвинувачення, підтвердив викладене в обвинувальному акті щодо вчинення ним даних кримінальних правопорушень, у вчиненому щиро розкаявся.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не заперечують проти такого порядку дослідження доказів, правильно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду, враховуючи викладене вище, свідчення обвинуваченого, надані суду, той факт, що обставини, встановлені під час кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, учасниками судового розгляду не оспорюються, суд дійшов висновку, що інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_6 діяння повністю доведені та правильно кваліфіковані за сукупністю вчиненого за ч.1 ст.263 КК України, як придбання, зберігання, носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу та за ч.1 ст.129 КК України, як вчинення погрози вбивством, якщо були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози.

Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України, обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень відповідно до ст.12 КК України, їх кількість, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності притягувався, його вік, стан здоров`я, згідно наявних даних, що він за медичною допомогою до психіатра в диспансерне відділення облпсихлікарні не звертався, згідно виписки з амбулаторної картки № 525 від 01.08.2024р. був доставлений в кабінет медичних оглядів диспансерного наркологічного відділення ЧОПНЛ, де йому було встановлено діагноз: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Гостра інтоксикація неускладнена (алкогольне сп`яніння), те, що він тимчасово не працює, не одружений, утриманців не має, має постійне місце реєстрації та проживання, його негативну характеристику за місцем проживання, те, що шкода кримінальними правопорушеннями не завдана, суд також враховує наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, висновок органу пробації, відповідно до якого ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінено як високі та орган пробації вважає, що виправлення особи без обмеження волі або позбавлення волі на певний строк становить високу небезпеку для суспільства (в т.ч. для окремих осіб), та на думку органу пробації застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції, у зв`язку із чим суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі та за ч.1 ст.129 КК України у виді обмеження волі, та визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим згідно ч.1 ст.70 КК України. Підстави для застосування ст. 75 КК України відсутні.

У провадженні наявні витрати на залучення експерта на суму 8708 грн. 72 коп., що підтверджені документально, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Початок строку відбування покарання за даним вироком ОСОБА_6 необхідно обчислювати з 01.08.2024, тобто з дня його фактичного затримання.

Питання про долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.129 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч.1 ст.129 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання за даним вироком час тримання його під вартою та рахувати початок строку відбування покарання ОСОБА_6 за даним вироком з моменту його фактичного затримання з 01.08.2024.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави 8708 (вісім тисяч сімсот вісім) гривень 72 коп. витрат на залучення експерта.

Речові докази: -мобільний телефон марки «Samsung», повернутий під розписку ОСОБА_8 , залишити ОСОБА_6 за належністю; -вилучену 01.08.2024р. під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_5 , яку після проведення експертизи повернуто у вигляді металевих уламків знищити; -сліди пальців рук вилучені за допомогою липкої стрічки з предмету, схожого на корпус гранати, які поміщені до таблиці до протоколу ОМП знищити.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1