Справа № 209/6281/24
Провадження № 1-кс/209/1018/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року м. Кам`янське

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кам`янське клопотання дізнавача СД ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000184 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.08.2024 дізнавач СД ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з погодженим із прокурором клопотанням про арешт майна, яке поштою надійшло до суду 26.06.2024.

В обґрунтування клопотання дізнавачем зазначено, що 23.08.2024 до ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те що 23.08.2024, близько 20:30 годин, невстановлена особа, поблизу будинку АДРЕСА_1 , спричинила йому тілесні ушкодження.

24.08.2024 за вказаним фактом відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

23.08.2024, у період часу з 23:30 години по 23:55 годину, слідчим СВ ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 проведено огляд місця події, в ході якого вилучено предмет схожий на ніж із сіро-чорною рукояткою, довжина клинка 13 см., довжина рукоятки 11 см., який запаковано до паперового конверту НПУ, який є знаряддям вчинення вказаного кримінального правопорушення.

24.08.2024 вказане майно дізнавачем СД ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 визнано речовим доказом.

До матеріалів кримінального провадження долучено протокол огляду місця події від 23.08.2024, постанову про визнання речових доказів, протокол допиту свідків.

Приймаючи до уваги викладене, дізнавач просить: накласти арешт шляхом заборони його відчуження, з позбавленням права користування та розпорядження вищевказаним майном.

Прокурор Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить розглянути клопотання за її відсутності.

Дізнавач СД ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області лейтенант поліції - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить провести розгляд клопотання без її участі.

Дослідивши матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання про арешт майна, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим відділом ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184 від 24.08.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

У фабулі Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань зазначено, що 23.08.2024 до ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те що 23.08.2024, близько 20:30 годин, невстановлена особа, поблизу будинку АДРЕСА_1 , спричинила йому тілесні ушкодження.

23.08.2024, у період часу з 23:30 години по 23:55 годину, слідчим СВ ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 проведено огляд місця події, в ході якого вилучено предмет схожий на ніж із сіро-чорною рукояткою, довжина клинка 13 см., довжина рукоятки 11 см., який запаковано до паперового конверту НПУ, який є знаряддям вчинення вказаного кримінального правопорушення.

24.08.2024 вказане майно дізнавачем СД ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 визнано речовим доказом.

До матеріалів кримінального провадження долучено протокол огляду місця події від 23.08.2024, постанову про визнання речових доказів, протокол допиту свідків.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

За змістом ч.ч.1-3 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову ,стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 статті 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, майно підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, та його місцезнаходження, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Арешт майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України, є самостійною правовою підставою для арешту та не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою збереження тимчасового вилученого майна, як речового доказу у кримінальному провадженні, на вилучений речі необхідно накласти арешт.

Питання про зберігання речових доказів регламентуються ст. 100 КПК України, в частині 1 якої зазначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Керуючись ст.170-173, 175, 309, 394, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000184 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на: предмет схожий на ніж із сіро-чорною рукояткою, довжина клинка 13 см., довжина рукоятки 11 см., який було вилучено 23.08.2024 до камери схову ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське вул. Харківська, 59, слідчим СВ ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 , з метою збереження речового доказу шляхом заборони його відчуження, та розпорядження з позбавленням права користування вказаним майном.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1