Справа № 161/7806/24
Провадження № 1-кп/161/810/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 27 листопада 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представників потерпілих - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілого - ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000119, що надійшов з Луцької окружної прокуратури 23.04.2024 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, гр.України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, стажиста на посаду менеджера ТОВ «Авто Луцьк Груп», судимого

- 19.05.2021 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.307, ст.69 КК України до 2 років позбавлення волі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 09.08.2022 невідбуту частину покарання у виді 10 місяців 22 днів позбавлення волі замінено виправними роботами на цей же строк, з відрахуванням в дохід держави 20% його заробітку; 22.08.2023 знятий з обліку по відбуттю покарання.

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_6 за мовчазної згоди, спільно з ОСОБА_13 (щодо якого ухвалою суду від 27.11.2024 кримінальне провадження №0000119 закрито, на підставі ст.47 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності з переданням на поруки колективу ТОВ «АЛЬФАВЕСТБУД») 05.02.2024 в період з 00.21 год. по 00.30 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у головному залі приміщення готельно-ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_3 , умисно, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ігноруючи встановлені у суспільстві загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, демонструючи власну зверхність, усвідомлюючи, що їх дії відбуваються в умовах очевидності для інших людей, не реагуючи на зауваження інших відвідувачів щодо припинення протиправної поведінки, чим порушили роботу даного закладу, а також громадський спокій його відвідувачів, намагаючись самоутвердитися за рахунок приниження іншої особи, нахабно показуючи своє зневажливе ставлення до оточуючих, вчинили хуліганські дії за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_13 підійшов до потерпілого ОСОБА_12 , шукаючи, при цьому, нікчемний привід, щоб протиставити себе оточуючим, почав без дозволу останнього палити кальян, що був замовлений потерпілим та перебував у його користуванні, не реагуючи на зауваження інших присутніх осіб щодо припинення протиправної поведінки, після чого, голосно використовував нецензурну лайку в адресу потерпілого та безпричинно, з хуліганських спонукань, наніс один удар кулаком лівої руки у ділянку правого ока останнього, від чого той втратив рівновагу та впав на диван.

ОСОБА_13 , продовжуючи свої хуліганські дії, наніс потерпілому ОСОБА_12 ще один удар кулаком лівої руки у ділянку правого ока, один удар кулаком лівої руки в праву ділянку голови, внаслідок чого потерпілий впав на підлогу, після чого ОСОБА_13 , дочекавшись поки потерпілий підійметься, знову умисно наніс один удар долонею правої руки в ділянку правого ока. Після цього, обвинувачений ОСОБА_6 , діючи за мовчазною згодою спільно із ОСОБА_13 , безпричинно та з хуліганських мотивів, наніс близько 4 ударів кулаками обох рук по голові потерпілого ОСОБА_12 , а ОСОБА_13 наніс ще один удар кулаком правої руки у ділянку тулуба потерпілого та штовхнув його на диван, де наніс ще близько 10 ударів обома руками у ділянку голови та тулуба.

Внаслідок вищевказаних протиправних хуліганських дій ОСОБА_13 та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_12 заподіяно фізичного болю, а також тілесні ушкодження. Так, згідно висновку судово-медичного експерта останньому спричинено тілесні ушкодження у вигляді забійних поверхневих ран в ділянці правої та лівої брови, верхньої губи зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразилися у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, вчиненими групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.296 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Цивільний позов потерпілого визнав та добровільно відшкодував завдані збитки. Не оспорюючи фактичних обставин, суду дав показання, що разом з ОСОБА_13 05.02.2024 у нічну пору знаходились у приміщенні готельно-ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_3 . Під час їх відпочинку між ОСОБА_13 та потерпілим ОСОБА_12 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_13 висловлювався нецензурною лайкою в сторону потерпілого та наніс йому декілька ударів кулаком в область голови, від чого останній впав, а коли встав той знову наніс йому удари. В цей момент він підійшов, щоб їх розборонити, однак його відштовхнув потерпілий, тому він теж наніс йому близько 4 ударів кулаками обох рук по голові. Більше він ударів потерпілому не наносив. Факту перебування в стані алкогольного сп`яніння - не заперечує. Кількості та локалізації ударів, а також тілесних ушкоджень, які виникли у потерпілого від їх дій - не заперечує. Шкода повністю відшкодована, у вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати, не позбавляти волі, оскільки він повністю усвідомив неправомірність своєї поведінки та зобов`язується в подальшому дотримуватись бездоганної поведінки.

Письмовою заявою потерпілої ОСОБА_14 стверджується факт вчинення кримінального правопорушення обвинуваченими ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , жодних претензій вона не має, щодо покарання вважає, що виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому на суворому покаранні не наполягає.

Письмовою заявою потерпілого ОСОБА_12 стверджується факт вчинення кримінального правопорушення обвинуваченими ОСОБА_13 , ОСОБА_6 щодо нього, факт повного відшкодування завданої йому шкоди та відсутність, у зв`язку з цим, претензій морального та матеріального характеру. Щодо покарання, то просить суворо не карати та не заперечує щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст.69, 75 КК України.

В зв`язку з наведеним, ухвалою суду від 18.11.2024 цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_10 залишено без розгляду.

Ухвалою від 27.11.2024кримінальне провадження №0000119 відносно ОСОБА_13 закрито, на підставі ст.47 КК України, звільнено його від кримінальної відповідальності та передано на поруки колективу ТОВ «АЛЬФАВЕСТБУД»,за умови, якщо він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру трудового колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його винуватість, що виразилася у вчиненні хуліганства, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, вчинена групою осіб, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст.66 КК України та наслідків судового розгляду, суд відносить щире каяття (оскільки в судовому засіданні він щиро розкаявся у вчиненому та висловив жаль з приводу вчинених ними дій) та добровільне відшкодування завданої шкоди.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст.67 КК України, суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_6 суд виходить із вимог ст.65 КК України та розяснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, згідно яких суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину (класифікації, обставин і способу його вчинення, характеру і тяжкості наслідків), даних про особу винного (вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо), та обставин, що помякшують і обтяжують покарання.

Так, вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії нетяжкого злочину.

Відповідно до ст. ст.50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи із вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішеннях від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 та від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 про призначення судом більш м`якого покарання.

Так, у рішенні № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив: Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема, права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Так, частина 1 статті 69 КК України надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину». Таке формулювання призводить до висновку, що застосування статті 69 КК можливе, якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони (1) можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання, відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК, і (2) істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Відповідно до вимог ст. 69 КК України і роз`яснень п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання, призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

При цьому, у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і впливають на пом`якшення покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 судимий, ця судимість, відповідно до вимог ст.89 КК України, є непогашеною, однак призначене судом покарання відбув, 22.08.2023 знятий з обліку Луцького МВ філії ДУ «Центр пробації», що підтверджується вимогою ДІАП НПУ та довідкою №1322/37/8/1-24 від 07.03.2024, при цьому, суд також враховує фактичну тяжкість вчиненого злочину, який, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, а також, що він повністю усвідомив незаконність вчинених ним дій, під час судового розгляду висловив жаль та осуд своєї поведінки, дав детальні та вичерпні показання щодо обставин його вчинення, потерпілі, кожен зокрема, претензій до нього не мають, на суворому покаранні не наполягають та просять застосувати до нього положення ст.69,75 КК України, що підтверджується поданими ними письмовими заявами. При цьому, за наслідками судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаявся, добровільно повністю відшкодував завдану шкоду потерпілому ОСОБА_12 та вибачився за скоєні ним дії, має постійне місце проживання, на даний час проходить стажування з подальшим працевлаштуванням, що підтверджується поданою суду довідкою, він не був ініціатором даного злочину та його фактична роль у його вчиненні була незначною, що, на думку суду, в своїй сукупності істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, тому, з врахуванням також і суспільного інтересу, вважає за можливе призначити ОСОБА_6 більш м`яке покарання, аніж передбачене законом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді штрафу.

На думку суду, обрана міра покарання, враховуючи конкретні обставини вчинення даного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, ролі останнього у його вчиненні та суспільного інтересу, є необхідною та достатньою для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме вимогам ст.50 КК України.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.296 КК України та призначити покарання,з застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) грн.

Речові докази:

-оптичний диск DVD-R - залишити у матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1