ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2857/24 Справа № 210/3813/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 27 червня 2024 року, яким

ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , ранiше судимого:

-31.01.2024 року Довгинцівським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання виді 5 років позбавлення волі, на пiдставi ст.ст.75-76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-21.03.2024 року Дзержинським районним судом м.Кривий Ріг Дніпропетровської області за ст.. 126-1 КК України до покарання у виді 200 громадських робіт,

визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Вироки Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 31.01.2024 та Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 27.03.2024 року виконувати самостійно. Вирішено долю речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду, 11 червня 2024 року приблизно о 20-00 годині ОСОБА_8 знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , де також перебував потерпілий ОСОБА_10 .

Під час спілкування між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на грунті раптово виниклих особистих неприязне них відносин, виник конфлікт, внаслідок чого в останнього виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 , стоячи навпроти на відстані витягнутої руки, обличчям до ОСОБА_10 кулаками обох рук наніс потерпілому не менше п`яти ударів по обличчю.

В результаті вищезазначених протиправних дій ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_10 спричиненні тілесні ушкодження у вигляді синців голови та обличчя м`яких тканин, забійної рани та подряпини обличчя, крововиливу в слизову оболонку верхньої губи, що за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

На вказане рішення суду першої інстанції подана апеляційна скарга прокурора, який просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання. Зазначає, що судом безпідставно призначено ОСОБА_11 покарання у виді штрафу, оскільки він неодноразово судимий, не працює, доходів не має. Крім того, су першої інстанції не приєднав невідбуту частину покарання за вироками від 31.01.2024 та 27.03.2024 року відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України. Просить вирок суду відносно ОСОБА_8 скасувати в частині призначення покарання. Призначити ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 125 КК України покарання у виді 150 (сто п`ятдесяти) годин громадських робіт. На пiдставi ст.ст. 71,72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироками Довгинцівського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 31.01.2024 та Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 27.03.2024 року, призначити остаточне покарання у виді 5 років 15 днів позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 в скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та фактичні обставини справи ніким не оскаржуються, тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Санкцією ж ч. 1 ст. 125 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботами на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

Суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, пом`якшуючі обставини, але прийшов до передчасного висновку про можливість застосування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 у виді штрафу, оскільки він не працює, стабільного доходу не має.

Таким чином, дії ОСОБА_8 вказують на цілеспрямоване й наполегливе бажання обвинуваченого вести злочинний спосіб життя.

На підставі викладеного вище, колегія суддів вважає, що застосування покарання у виді штрафу відносно ОСОБА_8 не сприяє меті покарання - виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції та ухвалює свій вирок у разі неправильного необхідності застосування більш суворого покарання.

При призначенні покарання колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працює. Обставинами, які пом`якшують покарання, колегія суддів визнає щире каяття.

Враховуючи наведені вище обставини, в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що покарання ОСОБА_8 повинно бути призначене у виді громадських робіт. Воно буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 вiд 24.10.2003 року, призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид i розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин, а потім повністю або частково приєднати невiдбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст. 71 КК України.

Як вбачається iз матерiалiв справи та вступної частини вироку, вироком .Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу вiд 31.01 .2024 року ОСОБА_12 було засуджено за ч 4 ст. 185 КК України до 5 poків позбавлення волi, та на пiдставi ст.ст. 75, 76 КК України, звiльнено вiд вiдбування покарання з iспитовим строком на 1 piк.

Також 27.0З.2024 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу ОСОБА_8 було засуджено за ст. 126-1 КК України до покарання у видi 200 годин громадських робiт.

Вiдповiдно до довідки Металургiйного районного вiддiлу ДУ «Центр пробації» на момент ухвалення оскаржуваного вироку суду першої інстанції ОСОБА_13 не вiдбув 148 годин громадських робіт.

Згiдно п. «г» ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волi вiдповiдають вісім годин громадських робiт, не вiдбуте покарання фактично становить 18,5 днiв позбавлення волi.

Разом з тим, суд першої інстанції не приєднав невідбуту частину покарання за вироками від 31.01.2024 та 27.03.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Отже, призначаючи покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції безпідставно не застосував вимоги ч. 1 ст. 71 КК України та ухвалив рішення про самостійне виконання попередніх вироків, в той час як вони підлягають приєднанню до покарання за новим вироком.

Колегія суддів, перевіривши доводи прокурора, вважає їх слушними, а судове рішення підлягає скасуванню в частині призначеного покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404-407, 420 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 27 червня 2024 відносно ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 125 КК України покарання у виді 150 (сто п`ятдесяти) годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, до покарання за цим вироком часткового приєднати невідбуте покарання за вироками Довгинцівського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 31.01.2024 та Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 27.03.2024 року, та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 5 (п`яти ) років 15 днів позбавлення волі.

В iншiй частині вирок залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з дня його затримання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набуває чинності негайно та може бути оскаржений безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді