Номер провадження:1-кс/521/3111/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одеса клопотання дізнавача СД ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000451 від 11.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Дізнавач СД ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000451 від 11.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 10.10.2024 до ЧЧ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з проханням прийняти міри до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_2 , який 08.10.2024 близько 12:00 години, знаходячись за місцем проживання заявниці, незаконно заволодів її паспортом громадянина України № НОМЕР_1 . (ЖЕО 20121)

За вказаним фактом сектором дізнання ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000451 від 11.10.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.

Так, в ході огляду місця події від 10.10.2024, перебуваючи в приміщенні ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, учасник ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав банківську платіжну картку «Ощадбанк» № НОМЕР_2 та паспорт громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомивши, що дані речі він викрав 08.10.2024 у своєї знайомої ОСОБА_7 , які було поміщено до сейф-пакету № ICR01751198, які після огляду було перепаковано до сейф-пакету № RIC2010294.

Дізнавачем від 11.10.2024 проведено огляд банківської платіжної картки «Ощадбанк» № НОМЕР_2 та паспорту громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які постановою дізнавача від 11.10.2024 визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження та вбачається необхідність в накладанні арешту на майно, а саме на банківську платіжну картку «Ощадбанк» № НОМЕР_2 та на паспорт громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які є предметом скоєння кримінального проступку з правом користування вказаним майном.

Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст.170 КПК України є збереження речових доказів.

Дізнавач ОСОБА_3 надала до суду заяву, відповідно до змісту якої просила здійснити розгляд клопотання за відсутності її та прокурора, зазначила, що власника майна повідомлено про розгляд клопотання.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, надала до суду заяву, відповідно до змісту якої, просила розгляд клопотання здійснити за її відсутності, в задоволенні клопотання не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

На підставі викладеного та враховуючи, що дізнавач своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання дізнавча та накладення арешта на банківську картку без заборони користування.

Щодо вимог слідчого про накладення арешту на паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно приписів п.23 Положення про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон (затверджених постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ від 26.06.1992) забороняється вилучення у громадянина паспорта, крім випадків, передбачених законодавством України. Згідно п.22 цього Положення в особи, взятої під варту, або засудженої до позбавлення волі, паспорт вилучається органами дізнання, попереднього слідства або судом. При звільненні з-під варти чи від відбування покарання паспорт повертається його власникові.

Крім того, відсутні підстави вважати та слідчим не доведено, що паспорт був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження суттєво обмежує права ОСОБА_5 в умовах воєнного стану на території України, зазначений документ у встановлених чинним законодавством випадках підлагає заміні, тому клопотання дізнавача в цій частині підлягає задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання дізнавча - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке 10.10.2024 року у приміщенні ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав, а саме: на банківську платіжну картку «Ощадбанк» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити розпоряджатись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.

В задоволені решти вимог клопотання - відмовити.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити дізнавачу та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1