Справа № 192/2671/24
Провадження № 1-в/192/484/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «СВК (№21)» ОСОБА_4

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Дніпропетровської області в режимі відеоконференції клопотання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» у виді 5 років 1 місяців позбавлення волі за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 14.09.2021 року яким він засуджений за ч.2 ст.185 КК України з урахуванням вироку Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 11.02.2020, яким засуджений за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190 КК України,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

Початок строку: 11.04.2021 року

Кінець строку: 14.05.2026 року

встановив:

До Солонянського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений підтримав клопотання просив звільнити його від подальшого відбуття покарання умовно-достроково, оскільки має дитину та цивільну дружину яким в такий час треба допомагати, а з колонії дуже складено утримувати родину.

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» в судовому засіданні вважав, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення, тому не доцільно звільняти його умовно-достроково.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого оскільки засуджений не довів свого виправлення.

Суд, вислухавши засудженого, представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, виходить з такого.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, зокрема, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

ОСОБА_5 відбуває покарання виді 5 років 1 місяця позбавлення волі за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 14.09.2021 року яким він засуджений за ч.2 ст.185 КК України до якого на підставі ст. 71 КК України частково приєднана невідбута частина покарання за вироком цього ж суду від 11.02.2020, яким засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України до покарання зі звільненням від його відбування із застосуванням ст. 75 КК України.

Згідно з характеристикою ОСОБА_5 в установах виконання покарань за останньою судимістю знаходиться з 15.04.2021 року. За період перебування в СІЗО порушень режиму утримання не допускав, заохочень та стягнень не мав. В Солонянській виправній колонії № 21 знаходиться з 25.11.2021 року, працевлаштований бригадиром механічного цеху, до праці ставиться задовільно. За час відбування покарання характеризується задовільно, допустив 1 порушення режиму утримання за що має 1 погашене стягнення, має одне заохочення.

З іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Намагається приділяти увагу дбайливому ставленню до майна установи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи намагається ставиться сумлінно. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться відповідально. ОСОБА_5 не бере участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, реалізував програму диференційованого виховного впливу «Професія», закінчив ПТУ установи отримав професію «Електрогазозварювальник», підтримує зв`язки з рідними.

03.11.2023 року комісією Солонянської ВК №21 відмовлено засудженому у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як особі, що не стала на шлях виправлення.

13.09.2024 року комісією Солонянської ВК №21 відмовлено засудженому у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 збитків не має, на профілактичному обліку не перебуває.

Судом встановлено, що до ОСОБА_5 застосовувалось стягнення у виді догани 11.11.2022 за алкогольне сп`яніння, дане стягнення погашене, він має одне заохочення у вигляді подяки за підсумками роботи за 2-й квартал 2023 року застосоване до нього 20.07.2023, працює та до праці ставиться задовільно.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» аналізуючи поведінку засудженого за весь період відбування покарання до якого засуджений ОСОБА_5 суд враховує, що він має одне погашення стягнення застосоване до нього за алкогольне сп`яніння, має одне заохочення, яке застосоване до нього в 2023 році.

Суд враховує характер вчиненого ОСОБА_5 порушення режиму відбування покарання, яке погашене у встановленому законом порядку та наявність лише 1 заходу заохочення та вважає, що поведінка ОСОБА_5 та його ставлення до праці не можуть вважатись сумлінними, заохочення ОСОБА_5 не має системного характеру.

Судом також враховано особу засудженого ОСОБА_5 , який отримав в установі професію, що вказує на наявність позитивних змін в особистості засудженого, але суд також враховує, що засуджений маніпулює наявністю у нього родини, доказів наявності дружини чи дитини суду не надано. Як зазначає засуджений лише під час відбування покарання в СВК№21 він усвідомив свою відповідальність за родину.

Одночасно судом враховано, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, до нього неодноразово застосовувалось звільнення від відбування покарання, зокрема і покарання яке він відбуває в СВК№21 враховує вирок за яким він був звільнений від відбування покарання з випробуванням, що на думку суду свідчить про те, що умовно-дострокове звільнення на даному етапі покарання не забезпечить виховної та попереджувальної мети його призначення. ОСОБА_5 звільнявся умовно-достроково, отже засуджений усвідомлює та розуміє наявність підстав для такого звільнення, однак після такого звільнення знов був засуджений.

Суд вважає, що лише відбуття 2/3 частин призначеного ОСОБА_5 покарання з урахуванням його поведінки та ставлення до праці за весь період, не достатнє для застосування положень ст. 81 КК України та умовно-дострокового звільнення.

Отже, суд погоджується з висновком СВК№21, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення, його умовно-дострокове звільнення є недоцільним, тому в задоволенні клопотання суд відмовляє.

На підставі викладеного, ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії повної ухвали суду.

Повна ухвала складена 14.10.2024.

Суддя ОСОБА_1