Справа № 489/6652/24
Провадження № 1-кс/489/1056/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

10 жовтня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві клопотання ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0001169 від 08.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про скасування арешту майна,

з участю власника майна ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

встановив:

До слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні про скасування арешту належного їй транспортного засобу «ЗАЗ Lanos», н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримала.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, вважаючи його передчасним, оскільки йому не було відомо про винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження, правомірність якої ним не перевірялася. Крім того, наголосив на тому, що у випадку закриття кримінального провадження вирішувати питання про скасування арешту майна уповноважений прокурор відповідно до положень ч. 3 ст. 174 КПК.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні встановлено, що СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом вчинення 07.09.2024 близько 12:30 год. в м. Миколаєві по просп. Богоявленському, в районі піцерії «Челентано», дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля марки «ЗАЗ Lanos», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та мотоцикла марки «Bajaj Avenger 220», н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 . В результаті ДТП водій ОСОБА_5 та пасажир мотоцикла ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 10.09.2024 у кримінальному провадженні №0001169 від 08.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, було задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на транспортний засіб «ЗАЗ Lanos», н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_3 .

Необхідність арешту майна була обумовлена тим, що вказаний транспортний засіб має значення речового доказу по вказаному кримінальному провадженню, оскільки вилучений безпосередньо на місці ДТП, є необхідним для призначення та проведення судових експертиз, та визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні відповідною постановою слідчого від 08.09.2024, тому з метою забезпечення його збереження для розслідування, встановлення обставин кримінального правопорушення та закінчення даного провадження необхідно накласти на нього арешт.

За наслідками проведеного розслідування постановою від 30.09.2023 слідчий ОСОБА_7 закрив кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Натомість з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим ОСОБА_7 було проведено досудове розслідування на неналежному рівні та не у повному обсязі без з`ясування всіх можливих та необхідних обставин кримінального правопорушення, зокрема не було призначено автотехнічні експертизи транспортних засобів учасників ДТП, незважаючи на те, що звертаючись до слідчого судді з клопотанням про їхній арешт, сторона обвинувачення обґрунтовувала його необхідність саме потребою проведення автотехнічних експертиз.

Більш того, слідчим ОСОБА_7 не було призначено навіть судово-медичні експертизи для визначення характеру та тяжкості тілесних ушкоджень, які отримали в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , незважаючи на те, що останніми були надані слідчому відповідні довідки із переліком заподіяних ним тілесних ушкоджень, які були складені закладом охорони здоров`я, до якого останні були доставлені після дорожньо-транспортної пригоди.

Незважаючи на це, вищевказаний слідчий, всупереч визначеним у ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження, якими є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, самовільно та без будь-яких встановлених законом підстав взяв на себе повноваження судово-медичного експерта та дійшов висновку про те, що виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді перелому шиловидного відростку лівої променевої кістки, остання отримала не в результаті ДТП, а внаслідок побутової травми.

При цьому, слідчий не взяв до уваги первинні пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що вищевказані тілесні ушкодження остання отримала саме в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

У будь-якому випадку, призначення судово-медичної експертизи для визначення ступеня тяжкості та механізму заподіяння ОСОБА_6 та ОСОБА_5 тілесних ушкоджень є обов`язковим, оскільки потребує спеціальних знань, а не свавільного та безпідставного припущення слідчого щодо цього.

Натомість, саме зазначене обґрунтування було вказане слідчим ОСОБА_7 як єдина підстава для його висновку про відсутність складу кримінального правопорушення за вказаним фактом дорожньо-транспортної пригоди та необхідність закриття кримінального провадження.

Поряд з тим, після винесення постанови від 30.09.2024 про закриття кримінального провадження, вказаний слідчий, всупереч вимогам ч. 6 ст. 284 КПК, не направив її прокурору, який протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право скасувати її у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю.

Також слідчий суддя звертає увагу, що 30.09.2024, тобто в день винесення постанови про закриття кримінального провадження, слідчим ОСОБА_7 була винесена постанова про зміну місця зберігання речового доказу, в мотивувальній частині якої слідчий зазначив, що транспортний засіб «ЗАЗ Lanos», н.з. НОМЕР_1 , є необхідним для подальшого проведення необхідних слідчих (процесуальних) дій та проведення судових експертиз, має значення речового доказу та його повернення власнику матиме загрозу зміни або знищення слідів кримінального правопорушення.

Однак, в резолютивній частині вказаної постанови слідчий вирішив зберігати вищевказаний транспортний засіб не в органа досудового розслідування, а повернув його власнику ОСОБА_3 , яка написала йому відповідну розписку про це від 04.10.2024, незважаючи на те, що під час досудового розслідування слідчим взагалі не вирішувалося питання про призначення та проведення відповідних автотехнічних та автотрасологічних експертиз вищевказаного транспортного засобу.

Таким чином, під час розгляду клопотання встановлено, що на даний час не перестали існувати обставини, які були підставою для накладення арешту на транспортний засіб ОСОБА_3 .

Крім того, прокурором не була здійснена перевірка, відповідно до положень ч. 6 ст. 284 КПК України, законності та обґрунтованості винесеної слідчим постанови про закриття кримінального провадження, за результатами якої він має право її скасувати.

За такого, встановлені слідчим суддею обставини вказують на необґрунтованість клопотання та необхідність відмови в його задоволенні.

Керуючись статтями 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0001169 від 08.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1