ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/234/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - в порядку КПК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

спеціаліста- ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження №11-сс/817/234/24 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 5 липня 2024 року про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 5 липня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30 серпня 2024 року.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Вважає що ризик переховування його підзахисного від органів досудовго росзілдування та суду відсутній посилаючись на те, що подія кримінального правопорушення відбулась 02.07.2024, ОСОБА_7 був затриманий о 14.15 год 03.07.2024 року та у вказаний проміжок часу до нього не було застосовано жодних заходів забезпечення кримінального провадження, на виклики до слідчого ОСОБА_7 з`являвся добровільно та жодних дій з моменту події до затримання , які б підпадали під ознаки ризиків, передбачених п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України ним не вчинялись.

Вказує на те що ОСОБА_7 самостійно просив викликати бригаду швидкої допомого для ОСОБА_11 та перебував на місці події до прибуття медиків та працівників поліції.

Вважає що у клопотанні про застосування запобіжного заходу відсутні посилання на матеріали, які підтверджують наведені в ньому ризики, а також обгрунтування можливості запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Посилається на неврахування судом першої інстанції відповідної практики ЄСПЛ, у відповідності до якої факт тяжкості злочину не може бути підставою для застосування запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просив залишити її без змін, колегія суддів, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, прийшла до наступних міркувань.

Як вбачається із матеріалів справи, старшим слідчим СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001616 від 03.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

ОСОБА_7 оголошено підозру у вчиненні вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

В апеляційній скарзі не зазначаються посилання на обставини, які б спросовували висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а тому відповідно до ч.1 ст.404 КПК України ухвала слідчого судді в цій частині не підлягає перевірці апеляційним судом.

Перевіряючи доводи захисника колегія суддів вважає що слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність заявлених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою оскільки обумовлені суспільною необхідністю тому є пропорційними та обґрунтованими щодо обмеження конституційних прав і свобод підозрюваного.

Так, слідчим суддею було враховано те, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, вчиненні вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, тому він усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання, яке йому загрожує, може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Наведені в апеляційній скарзі обставини щодо відсутності фактів ухилення підозрюваного від слідства, його добровільної явки за викликом слідчого, не підтверджують те, що ОСОБА_7 надалі не переховуватиметься від слідства і суду, оскільки він не має постійного місця проживання, не працевлаштований, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки , тому ОСОБА_7 може безперешкодно покинути територію м. Тернополя Тернопільської області, що унеможливить завершення досудового розслідування у розумний строк та подальший судовий розгляд.

Щодо наявності ризику вчинити інше правопорушення слідчий суддя вірно зазначив, що підозрюваний зважаючи на обставини інкримінованого злочину, схильний до вчинення порушень і у випадку незастосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а обрання підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, існують ризики того що він, зважаючи на санкцію кримінального правопорушення, у якому підозрюється, зможе переховуватися від органів досудового розслідування або суду, а також продовжувати вчинення інших кримінальних правопорушень.

Тому слідчий суддя обґрунтовано визнав, що вищенаведені обставини свідчать про неможливість запобігання переліченим ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України, а токож, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки та належного виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

При цьому, як вбачається зі змісту оскарженої ухвали слідчий суддя врахував наявні відомості щодо особи підозрюваного та характеру інкримінованого йому правопорушення.

Доведення існування вказаних ризиків не вимагає надання доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, проте вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у кримінальному провадженні в майбутньому.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії», Суд зазначив: «Серйозність обвинувачення може слугувати для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень".

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, наведені в клопотанні слідчого та прокурора підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею були ретельно перевірені.

В свою чергу на підвищену суспільну небезпеку підозрюваного ОСОБА_7 вказує підозра про вчинення ним даного особливо тяжкого, насильницького злочину, який спричинив загибель людини.

Також, на переконання колегії суддів, за встановлених обставин відсутні підстави вважати, що стримуючим фактором для забезпечення його належної процесуальної поведінки може слугувати більш м`який запобіжний захід, а тому обрання щодо ОСОБА_7 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити виконання ним його процесуальних обов`язків.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою будуть адекватними у даному кримінальному провадженні на даному етапі досудового розслідування та зможуть попередити ризики, встановлені ст. 177 КПК України, з огляду на що колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного на свободу.

Отже, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, та відповідно скасування оскаржуваної ухвали щодо підозрюваного ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.07.2024 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді