ЄУН справи: 314/1545/24
Номер провадження: 1-кп/336/982/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ),

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000182 від 19.03.2024 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кірове Оріхівського району Запорізької області, громадянки України, яка має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованої, яка має на утриманні неповнолітню дитину 2010 р.н., яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої за ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. ст. 24, 68 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Як зазначено в ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Завданнями поліції, як зазначено в статті 2 вказаного Закону, є надання поліцейських послуг у сферах:

1) забезпечення публічної безпеки і порядку;

2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;

3) протидії злочинності;

4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно з ч. 3 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію», у складі поліції функціонують: 1) кримінальна поліція; 2) патрульна поліція; 3) органи досудового розслідування; 4) поліція охорони; 5) спеціальна поліція; 6) поліція особливого призначення.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та інші завдання, визначені цією статтею.

В статті 30 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

До превентивних заходів примусу, як вказано в статті 31 цього Закону, відноситься, зокрема, зупинення транспортного засобу.

Однією із підстав зупинення транспортного засобу, яка зазначена в статті 35 означеного Закону, є порушення водієм Правил дорожнього руху.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено обов`язки водія, а саме: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі, і інші обов`язки, визначені цим Законом.

Відповідно до п. 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу;

Пунктом 31.4.3 Правил дорожнього руху визначено, що забороняється експлуатація транспортного засобу при наявності технічних несправностей, зокрема зовнішні світлових приладів, а саме кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла та інші несправності.

Як зазначено в пункту 8.9 правил дорожнього руху, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки; б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; в) гучномовного пристрою; г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Статтею 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особами, уповноваженими на виконання функцій держави, є, зокрема, поліцейські.

Згідно зі статтею 24 Закону України «Про запобігання корупції», особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів:

1) відмовитися від пропозиції;

2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію;

3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників;

4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Згідно з Наказом МВС України №357 від 27.04.2020 "Про затвердження Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України", наряд поліції - ГРПП, наряди патрульної поліції, поліції охорони, поліції особливого призначення, слідчо-оперативні групи, дільничні офіцери поліції, інші сформовані наряди (у тому числі спільні наряди поліцейських різних підрозділів) у складі, не менше двох поліцейських, в зоні оперативного реагування виконують завдання із забезпечення публічної безпеки і порядку, взаємодії з населенням, безпеки дорожнього руху, запобігання правопорушенням або подіям та їх припинення, оперативного реагування на них. Сектор реагування патрульної поліції (далі - СРПП) - підрозділ патрульної поліції, який цілодобово забезпечує оперативне реагування на повідомлення про правопорушення або події, у межах компетенції здійснює їх розгляд, а також комплекс превентивних заходів шляхом патрулювання території обслуговування, виявлення та припинення правопорушень, застосування визначених законодавством поліцейських та інших заходів.

Так, 19 березня 2024 року інспектор сектору реагування патрульної поліції (далі - СРПП) відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі - ГУНП) капітан поліції ОСОБА_6 разом з поліцейським СРПП відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, згідно затвердженого графіку чергування працівників СРПП, з 08 години 00 хвилин по 20 годину 00 хвилин вказаного дня заступили на чергування у м. Вільнянськ та Запорізькому районі Запорізької області на службовому автомобілі «Mitsubishi Outlander», номерний знак « НОМЕР_1 » у складі екіпажу.

Відповідно до наказу ГУНП в Запорізькій області №41о/с від 16.01.2021 капітана поліції ОСОБА_6 призначено на посаду інспектора СРПП відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області.

Відповідно до функціональних обов`язків, затверджених 04.01.2024 начальником відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, інспектор (та поліцейський) СРПП відповідно до покладених на нього завдань та обов`язків під час несення служби, зокрема:

-здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень (п.1);

- уживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення (п.3);

-у випадках, визначених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання (п.7);

-регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п.11);

-самостійно виявляє правопорушення під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством, звертає увагу на правопорушення з метою їх запобігання, припинення, документування і притягнення винних осіб до відповідальності (п.14).

При цьому, відповідно до п.34.21 вищевказаних функціональних обов`язків, поліцейський СРПП відповідно до покладених на нього завдань та обов`язків під час несення служби зобов`язаний неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, а саме:

-обмежень та заборон, вимог, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України "Про Національну поліцію", "Про запобігання корупції" та іншими актами законодавства України;

-організаційно-розпорядчих документів (наказів, доручень) керівництва поліції, виданих на виконання Закону України "Про запобігання корупції".

Таким чином, працівники сектору реагування патрульної поліції поліцейський СРПП відповідно до покладених на нього завдань та обов`язків під час несення служби, у відповідності до п. 1 примітки до ст. 364 КК України, є службовими особами.

Так, 19 березня 2024 року, приблизно об 11 годині 55 хвилин, інспектором та поліцейським СРПП ВнП№2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідно, виконуючи положення, передбачені їх прямими функціональними обов`язками, які рухались на службовому автомобілі «Mitsubishi Outlander», номерний знак « НОМЕР_1 » у складі екіпажу по вул. Богдана Хмельницького, 43 в смт. Комишуваха Запорізького району Запорізької області , вбачаючи явні ознаки порушень ст.31 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, а саме характерне пошкодження кузова автомобіля, з метою спростування або підтвердження факту можливої ДТП вказаним екіпажем, на підставі ч.1 п.2 ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" зупинено транспортний засіб ВАЗ 21011, жовтого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 під управлінням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, керуючи вказаним транспортним, перевозячи з собою пасажира ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, попередньо здійснив випередження службового автомобіля. Після цього працівники поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , попередньо увімкнувши нагрудну боді-камеру "ТЕС-2" на верхньому одязі ОСОБА_6 , підійшовши до водія вищевказаного автомобіля, представилися йому, пояснили причину зупинки, запитали для ознайомлення відповідні реєстраційні документи на транспортний засіб і право керування ним, на що той повідомив, що не має водійського посвідчення. Під час спілкування з правопорушником, поліцейські СРПП попередньо вбачили ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_8 , що виражалися в характерному запаху алкоголю з порожнини рота, почервонінню обличчя та не чіткої мови, що останній не заперечив, а працівники поліції, в свою чергу, розпочали підготовку до складання відповідних матеріалів адміністративного характеру, передбачених ст.ст. 130, 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В цей момент, а саме о 12 годині 07 хвилин 19.03.2024, пасажир вищевказаного автомобіля ВАЗ 21011 ОСОБА_4 , яка, розуміючи суть розмови поліцейських та ОСОБА_8 , усвідомлюючи те, що останній, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 130, 126 КУпАП, а саме "керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом" та "керування транспортними засобами, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння", маючи умисел на пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду та фактичне надання такої вигоди за невчинення нею в інтересах ОСОБА_8 відповідних дій, а саме складання матеріалів в частині адміністративних стягнень, попередньо відкликала інспектора СРПП ОСОБА_6 на відстань від інших учасників розмови. Реалізуючи цей умисел, діючи умисно, протиправно, бажаючи уникнути адміністративної відповідальності за скоєні правопорушення в інтересах третьої особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , будучи обізнаною, що її неправомірні дії фіксуються поліцейськими на відповідні технічні засоби (нагрудну бодікамеру), почала висловлювати інспектору СРПП ОСОБА_6 намір про надання йому неправомірної вигоди в сумі 5000 гривень за не притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності. Отримавши на це заперечливу відповідь, ОСОБА_4 була попереджена співробітником СРПП ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність, передбачену ч.1 ст. 369 КК України, проте, продовжуючи свої умисні дії, стійко направлені на пропозицію надання та фактичного надання неправомірної вигоди службовій особі, повторно висловила інспектору ОСОБА_6 прийняти від неї неправомірну вигоду в сумі 5000 гривень за не притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності, на що знову отримала негативну відповідь та була попереджена співробітником СРПП ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність, передбачену ч.1 ст. 369 КК України. У той момент, коли інспектор СРПП Прядка сів на водійське сидіння службового автомобіля за робочими потребами, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свої протиправні дії, без запрошення з боку працівників поліції теж сіла на переднє пасажирське сидіння вказаного службового автомобіля, де знову висловила співробітнику СРПП ОСОБА_6 намір надати останньому неправомірну вигоду в сумі 5000 гривень, та, після чергового попередження з боку останнього про протиправність таких дій, а також про фіксацію цього процесу на службову бодікамеру та настання у подальшому несприятливих наслідків відносно неї, не зупиняючись на скоєному, ігноруючи попередження працівника поліції, о 12 годині 12 хвилин того ж дня з особистої сумки дістала грошові кошти в сумі 5000 гривень номіналом купюр по 200 гривень, запропонувала співробітнику поліції ОСОБА_6 прийняти зазначені грошові кошти в якості неправомірної вигоди за не складання відносно ОСОБА_8 матеріалів про адміністративні правопорушення за ст. 130, ст. 126 КУпАП, після чого самостійно покинула салон службового автомобіля, тим самим довела до кінця свій злочинний намір.

Таким чином ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

04.04.2024 у даному кримінальному провадженні між прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 та підозрюваною ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою підозрювана беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, вчиненого нею за наведених в угоді обставин. В угоді на виконання вимог ст. 472 КПК України викладено формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 369 КК України, які ніким не оспорюється, зазначено істотні обставини для даного кримінального провадження.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, а саме за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному та його захиснику.

Розглядаючи, в порядку встановленому п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про визнання винуватості дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, не заперечували проти затвердження даної угоди і призначення обвинуваченій узгодженого покарання та інші, передбачені угодою заходи.

Обвинувачена в судовому засіданні також просила суд вказану угоду затвердити, із визначеним угодою покаранням вона згодна.

Крім того, при вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості суд враховує, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України, у вчиненні якого обвинувачений свою винуватість визнала, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

В ході судового розгляду встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання вини, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Перевіряючи угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених положеннями ст. 65 КК України, а тому вважає за можливе затвердити угоду.

Процесуальні витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Керуючись вимогами ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04.04.2024, укладену між прокурором та підозрюваною ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржено з передбачених ст. 394 КПК України підстав до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1