ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 553/4278/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1368/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст. 185 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2024 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000540 від 18.06.2022, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Іллічівська Одеської області, громадянина України, який має базову середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 23.03.2015 Харківським районним судом Харківської області за частиною 1 статті 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, відповідно до ст. 75, 104 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік; 2) 25.11.2020 Комінтернівським районним судом міста Харкова за частиною 3 статті 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, відповідно до статей 75, 76 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 71 КК України ОСОБА_7 визначити остаточне покарання шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.11.2020 року, у виді 6 (шести) років позбавлення волі. До набрання вироком законної сили, обрано стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», взято його під варту в залі суду. Згідно вироку, ОСОБА_7 , будучи особою, раніше неодноразово засудженою за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень проти власності, останній раз - 25.11.2020 Комінтернівським районним судом міста Харкова за частиною 3 статті 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, відповідно до статей 75, 76 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив корисливий злочин за наступних обставин. 15.06.2022, приблизно о 15:00, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, під час воєнного стану, оголошеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та введеного в дію Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету, визначив предметами свого злочинного посягання майно, що належить на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_9 . Далі, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та переслідуючи мету незаконного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав електричну пральну машинку ТМ «Whirlpool» моделі «AWE2322», с/н: НОМЕР_1 , після чого, ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, звернувши його на власну користь. Пізніше, приблизно о 16:00, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 повернувся на місце вчинення вказаного кримінального правопорушення та, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, довів злочин до кінця, таємно викравши електричну духову піч ТМ «gorenje», с/н « НОМЕР_2 », після чого, з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, звернувши його на власну користь. Своїми злочинними діями ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 8003 гривні 00 копійок. Не погоджуючись із вироком суду, прокурор та захисник обвинуваченого подали апеляційну скаргу. Під час апеляційного розгляду прокурор відмовився від поданої ним апеляційної скарги. Захисник просить вирок змінити, призначити ОСОБА_7 за частиною 4 статті 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі статті 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці. В обгрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що судом першої інстанції встановлено обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину. Обставини, що обтяжують покарання відсутні. Суд здійснював провадження в порядку частини 3 статті 349 КПК України. Обвинувачений проживає разом з матір`ю. З урахуванням наведеного достатнім було б призначення остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці. Вважає, що суд при застосуванні статті 71 КК України приєднав досить тривалий строк невідбутого покарання, що не відповідає особі засудженого. Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши оскаржуваний вирок, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Висновки суду відносно фактичних обставин справи, кваліфікації дій обвинуваченого та призначення покарання за частиною 4 статті 185 КК України, апелянтом не заперечуються, у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції на підставі частини 1 статті 404 КПК України переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги. Призначаючи покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, встановив обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання, судом першої інстанції не встановлено. Як вбачається з вироку суду, ОСОБА_7 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, останнього разу засуджений вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.11.2020 за вчинення злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. При цьому, в період іспитового строку, 15.06.2022 ОСОБА_7 знову вчиняє умисний корисливий злочин, викравши у потерпілої побутову техніку на суму 8003 гривні, що є підставою для призначення покарання на підставі частини 1 статті 71 КК України. Сторона захисту не оспорює вирок суду в частині призначеного покарання за частиною 4 статті 185 КК України, однак вважає, що суд першої інстанції приєднав тривалий строк невідбутої частини покарання за попереднім вироком при призначенні остаточного покарання в порядку статті 71 КК України, з чим погоджується колегія суддів. Відповідно до частини 1 статті 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до норм статті 65 КК України та роз`яснень, наведених в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Суд апеляційної інстанції зауважує, що визначення невідбутої частини покарання, яку слід приєднати в порядку статті 71 КК України, відноситься до дискреційних повноважень суду. При цьому, слід врахувати, що обвинувачений вину в повному обсязі визнав, щиро розкаявся, співпрацював з органом досудового розслідування та погодився на розгляд кримінального провадження в порядку частини 3 статті 349 КПК України. З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні остаточного покарання на підставі частини 1 статті 71 КК України приєднано тривалий строк невідбутої частини покарання за попереднім вироком, який в даному випадку можливо зменшити. Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що визначення обвинуваченому остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці, як просить захисник, що на думку колегії суддів, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як ОСОБА_7 , так і іншими особами. У зв`язку з наведеним, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а вирок суду в частині призначення остаточного покарання за частиною 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків зміні.

Керуючись статтями 405, пунктом 2 частини 1 статті 407, 408, 418, 419 КПК України,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити. Вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2024 року в частині призначення остаточного покарання за частиною 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків змінити.

На підставі частини 1 статті 71 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за сукупністю вироків визначити шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.11.2020 року і остаточно призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі. В решті вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2024 року залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: