УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання т.в.о. старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000789 від 14.10.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, інваліда ІІ групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, слідчий у клопотанні зазначає про те, що досудовим розслідуванням в рамках кримінального провадження № 0000789 від 14.10.2024 рокувстановлено, що 14.10.2024 року о 08:24 годині ОСОБА_4 , проходячи повз будинок АДРЕСА_3 , зустрів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з яким на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вступив у словесну суперечку зі взаємним висловлюванням нецензурних слів та приниженням.

В ході вказаної суперечки ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин вирішив вчинити умисне вбивство ОСОБА_7 .

Реалізуючи злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , 14.10.2024 року приблизно о 08:24, будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з мотивів особистої неприязні до ОСОБА_7 та, переслідуючи мету умисного вбивства останнього, перебуваючи на узбіччі дороги, навпроти будинку АДРЕСА_3 руками стиснутими в кулаки та ногами наніс невизначену кількість ударів (не менше п`яти) в область голови ОСОБА_7 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді набряку мозку, крововиливу під м`які тканини мозкових оболонок, що являється єдиним морфологічним комплексом, та є небезпечним для життя в момент посягання, що призвело до настання смерті потерпілого на місці події.

За викладених обставин, 14.10.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, посилаючись на характер імовірно вчиненого злочину наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та враховуючи неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні -

Прокурор оголосив подане клопотання, його вимоги підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, дії його підзахисного невірно кваліфіковані, як умисне вбивство. Зазначив, що його підзахисний в момент подій сам був потерпілою особою, так як людина, яка загинула, напала на нього, застосовуючи до нього металічний кий, яким почала наносити йому численні удари, що підтверджується тілесними ушкодженнями, які має його підзахисний. Під час нанесення йому ударів, ОСОБА_4 , захищаючись мав фізичний контакт з потерпілим, який в подальшому впав та від удару об поверхню землі отримав ушкодження від яких в подальшому помер. Після подій ОСОБА_4 самостійно викликав швидку медичну допомогу та поліцію на місце події та нікуди з місця події не намагався втікати. Клопотання сторони обвинувачення містить неточності та невідповідності фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_4 є соціально адаптованою людиною, має дружину, дітей, є інвалідом ІІ групи, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки. На свідків підозрюваний не може впливати, оскільки свідки вже були допитані, переховуватися також не має наміру, оскільки місце події він не покинув та намагався допомогти потерпілому. З моменту початку досудового розслідування була проведена велика кількість слідчих дій, під час яких були вилучені усі необхідні органу досудового розслідування речові докази, а тому знищити, спотворити речові докази він не може. Клопотання прокурора є занадто суворим для його підзахисного, а тому захисник просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю, який в повній мірі буде відповідати обставинам справи.

Підозрюваний зазначив, що потерпілого він не знав, особистої неприязні до нього в нього не було. Він йшов по тротуару, в цей час там нікого не було, він повернувся, хотів справити «нужду», коли він відійшов від тротуару, побачив чоловіка, який перебував на подвір`ї, він запитав у нього, що він робить, після чого чоловік почав наносити йому удари дубинкою, він ухилявся від ударів, на його подвір`я не заходив, після чого чоловік упав на землю та не рухався, він як це побачив почав робити йому масаж серця, штучне дихання. Потім почав викликати швидку допомогу, поки чекав на швидку допомогу чоловік був ще живий. Він захищався, в нього не було наміру його вбивати, лише захищався.

Прокурор після пояснень підозрюваного звернув увагу на те, що підозрюваний відмовлявся надавати покази прокурору та слідчому, а тому вони не можуть зараз надати оцінку поясненням підозрюваного. Підозрюваний був оглянутий судовим медичним експертом та попередньо жодних тілесних ушкоджень у нього не виявлено, висновок експерта буде готовий лише через 2 тижні. Покази підозрюваного, на думку прокурора, є способом уникнення кримінальної відповідальності.

Захисник підозрюваного додав, що, на його думку, прокурор вводить суд в оману, оскільки 15.10.2024 року він з підозрюваним в усній формі повідомляли слідчому обставини подій. Вони домовилися зі слідчим, що після обрання запобіжного заходу підозрюваний надасть покази. Тілесні ушкодження, які має підозрюваний належним чином не заду коментовані працівниками правоохоронних органів, проте зафіксовані в ІТТ та підтвердження цьому буде надано після відповіді ІТТ на його адвокатський запит.

Підозрюваний пояснив, що він відмовився надавати покази, посилаючись на статтю 63 Конституції України, лише у зв`язку із тим, що при його допиті не був присутній його адвокат.

Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 14.10.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої буде здійснено затримання, та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

До того ж, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Так, слідчим суддею встановлено, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, зокрема: протоколом огляду місця події від 14.10.2024 року за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було виявлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з тілесними ушкодженнями; протоколом від 14.10.2024 року огляду трупа ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; протоколом огляду від 14.10.2024 року за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було виявлено та вилучено фрагмент металевої труби діаметром 50 мм; протоколами допитів свідків, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; протоколом слідчого експерименту від 14.10.2024 року за участю свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; протоколом впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; протоколом впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; протоколом слідчого експерименту від 15.10.2024 року за участю свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; протоколом слідчого експерименту від 15.10.2024 року за участю свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; протоколом впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; протоколом огляду мобільного телефону свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

На підставі зазначеного, слідчий суддя вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у можливому вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу на тому, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, а лише на підставі долучених до клопотання матеріалів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ним злочину.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, яке імовірно загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у його вчиненні, суспільно-небезпечний характер інкримінованого підозрюваному злочину, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Посилання сторони захисту на те, що підозрюваний ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, так як: одружений, має на утриманні дітей, зареєстроване місце проживання, слідчий суддя приймає до уваги та вважає, що така характеристика зменшує ризик переховування підозрюваного, проте наразі неможливо повністю виключити наявність ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, з огляду на те, що останній підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, який призвів до загибелі людини та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти та з пред`явленою йому підозрою не погоджується.

Також, у зв`язку з тим, що підозрюваному ОСОБА_4 під часознайомлення з матеріалами кримінального провадження стали відомі анкетні дані свідків, то він може на них впливати, шляхом їх залякування чи іншим чином з метою зміни ними показів в подальшому так, як злочин, який інкримінується підозрюваному вчинений із застосування насильства, а жодного свідка не допитано у судовому засіданні за правилами судового розгляду, відповідно до чого слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризиків, передбачених п. п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_4 може: знищити, сховати та спотворити речі та документи, які мають значення для кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проте, слідчий суддя погоджується із стороною захисту та вважає, що вказані ризики не доведені стороною обвинувачення, з огляду на те, що стороною обвинувачення не зазначено які саме речі може знищити підозрюваний ОСОБА_4 , не наведено яким чином підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню, а також з огляду на те, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та стороною обвинувачення не надано даних про те, що останній підозрюється або обвинувачується у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення в рамках іншого провадження.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Стороною захисту не наведено обґрунтованих доводів, які б свідчили про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

Так, підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застави та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на наслідки злочину у вигляді смерті людини, м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, а тому більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 особливо тяжкого злочинного, який є суспільно-небезпечним, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо лише шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З урахуванням викладеного, враховуючи те, що злочин, який інкримінується підозрюваному ОСОБА_4 є злочином, який спричинив загибель людини, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183-184, 193, 194-196, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання т.в.о. старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000789 від 14.10.2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 12.12.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1