Справа №705/5815/24
1-кп/705/1184/24 ВИРОК
21.10.2024 м.Умань
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степківка Уманського району Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
ОСОБА_2 28.09.2024 близько 18 години, перебуваючи за місцем свого постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , в дворі біля будинку, на ґрунті раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, взяв до рук цеглину та кинув в область голови потерпілого, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваної рани волосистої частини лобної ділянки голови, що згідно з висновком експерта № 05-7-01/520 від 15.10.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Частиною першою статті 381 КПК України передбачено розгляд судом обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Відповідно до частини другої статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Прокурор Уманської окружної прокуратури ОСОБА_4 на виконання вимог частини першої статті 302 КПК України в обвинувальному акті клопотала про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. ОСОБА_2 у присутності захисника ОСОБА_5 роз`яснено зміст частини другої статті 302 КПК України, що підтверджується його заявою від 17.10.2024; ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у кримінальному проступку, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України, за обставин, встановлених під час дізнання й викладених в обвинувальному акті, надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Потерпілий ОСОБА_3 у заяві від 17.10.2024 не оспорював обставини, встановлені досудовим розслідуванням та викладені в обвинувальному акті, й надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що органом досудового розслідування дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тому засуджує його за ч. 2 ст. 125 КК України.
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, суд не вбачає.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 65 КК Україні особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Так, при обранні ОСОБА_2 виду та міри покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком; конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення; відомості про особу винного, який не судимий в силу ст. 89 КК України, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває; обставину, яка пом`якшує відповідальність, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
З урахуванням наведеного суд вважає, що покарання у виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень, відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
У ході досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_2 не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 381-382, 394, 395 КПК України, суд
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду кримінального провадження апеляційним судом.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорювання встановлених досудовим розслідуванням обставин.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за його ухваленням, надіслати учасникам судового провадження прокурору, обвинуваченому, захиснику, потерпілому.
Суддя ОСОБА_1